_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/11389/26
Провадження № 2-о/947/208/26
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.06.2026 року м.Одеса Київський районний суд м.Одеси у складі:      головуючого судді     Мальованого В.О.,    секретар судового засідання  Кочіашвілі А.Д.,    за участю заявниці      ОСОБА_1 ,    розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одеса в порядку окремого провадження справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1 , про встановлення факту проживання однією сім"єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,
ВСТАНОВИВ:       ОСОБА_1 звернулася до суду з вище зазначеною заявою, в якій просить встановити факт її проживання однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з листопада 2010 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 .       В обґрунтування заяви зазначено , що ОСОБА_1 з листопада 2010 року проживала разом з ОСОБА_3 , як дружина і чоловік без реєстрації шлюбу у місті Херсоні.           ІНФОРМАЦІЯ_3 у неї з ОСОБА_3 народився спільний син ОСОБА_4 .            За час проживання однією сім`єю, як чоловік та дружина вона разом з ОСОБА_3 вели спільне господарство , мали спільний сімейний бюджет , облаштовували житло , проводили разом свята в колі рідних і друзів , разом відпочивали ходили в гості, спільно подорожували. Піклувалися один про одного та надавали взаємну допомогу.          Після початку повномасштабного вторгнення рф в Україну , навесні 2023 року вона з чоловіком та дитиною переїхали з м.Херсон в м.Одесу , де орендували квартиру за адресою АДРЕСА_1 і за цією адресою 08.05.2024 були взяті на облік , як внутрішньо переміщені особи . Разом продовжували проживати , вести спільне господарство та виховувати сина. ОСОБА_1 по цей час проживає за вказаною адресою із своїм сином та матір`ю.       В березні 2025 ОСОБА_3 був мобілізований до лав Збройних Сил України. Під час перебування ОСОБА_3 у навчальному центрі та після направлення до військової частини НОМЕР_1 , вони постійно підтримували один з одним зв`язок , листувалися у месенджерах , пересилали один одному світлини.    28.04.2025 вона отримала сповіщення сім`ї №ГСР/7689, яким її було повідомлено проте , що її цивільний чоловік ОСОБА_3 23.04.2025 зник безвісті під час виконання бойового завдання в районі ведення бойових дій поблизу населеного пункту Горналь Суджанського району Курської області.     Встановлення факту її постійного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 потрібно для реалізації прав, передбачених Законом України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин", як члену сім`ї особи, зниклої безвісти, а саме як дружини та можливого реалізації права на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до положень Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» .  Ухвалою суду від 23.03.2026 року відкрито провадження у справі.   06.04.2026 від заінтересованої особи ОСОБА_2 надійшли письмові пояснення в яких він зазначає , що є повнолітнім сином зниклого безвісті ОСОБА_3 . Йому достеменно відомо про стосунки і сумісне проживання батька з ОСОБА_1 з 2010 року. Вони фактично перебували у шлюбних відносинах. ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народився син ОСОБА_4 , який доводиться йому зведеним братом. Таким чином він повністю підтверджує обставини викладені в заяві заявником ОСОБА_1 та не заперечує проти встановлення факту спільного проживання ОСОБА_1 і ОСОБА_3 , як подружжя без реєстрації шлюбу.      Додатково зазначив , що його бабуся та дідусь ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які є батьками ОСОБА_3 , загинули в ІНФОРМАЦІЯ_4 . Інші близькі родичі відсутні.     Просив розглядати справу за його відсутності.      22.04.2026 року представник заінтересованої особи Міністерство Оборони України подав відзив, просив залишити без задоволення заяву ОСОБА_1 . Зазначив, що заявниця не надала жодних доказів на підставі яких можна встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу зі зниклим безвісти ОСОБА_3 .           Встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу необхідне заявниці для отримання грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців, визнаних безвісно відсутніми. Однак заявницею нічого не зазначено про родичів зниклого безвісти військовослужбовця ОСОБА_3 , які також мали б право на отримання грошового забезпечення, тому у справі можливо вбачається спір про право.  Крім того оскільки заінтересована особа Міністерство Оборони України заперечують проти встановлення такого факту , що свідчить також про спір про право. За наявності спору про право, встановлення юридичного факту повинно вирішуватися не в порядку окремого провадження, а в позовному провадженні. Просили залучити до участі у справі в якості заінтересованої особи військову частину НОМЕР_1 .           23.04.2026 ухвалою суду залучено до участі у справі заінтересовану особу військову частину НОМЕР_1 .          В судовому засіданні заявниця свої вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені у заяві, вважає викладені вимоги належним чином обґрунтованими, підтвердженні наданими доказами, а тому є такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Заявниця зауважила , що встановлення факту їй потрібно для можливості звернення до відповідних державних органів та громадських організацій для отримання відомостей щодо долі зниклого безвісти ОСОБА_3 . Заінтересовані особи та їх представники в судове засідання не з`явилися.  Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які заявник посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені у судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.     Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що заявниця ОСОБА_1 тривалий час проживала з ОСОБА_3 однією сім`єю, як чоловік та дружина, без реєстрації шлюбу в м.Херсон, в період спільного проживання у них народився син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Згодом з 08.01.2025 проживали за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується довідками про взяття на облік внутрішньо-переміщених осіб ОСОБА_3 ,, ОСОБА_1 , ОСОБА_4 . Заявниця в заяві та в судовому засіданні вказує, що вона з чоловіком разом виховували сина , вели спільне господарство, мали спільний бюджет, фактично виконували права та обов"язки подружжя.            Цей факт підтверджує і в своїх поясненнях заінтересована особа ОСОБА_2 , який є повнолітнім сином ОСОБА_3 і достеменно обізнаний про обставини спільного проживання його батька разом з ОСОБА_1 .     Вказані обставини підтвердили допитані в судовому засіданні свідки.   Зокрема, свідок ОСОБА_7 суду показала, що вона є колегою по роботі ОСОБА_1 . Знайома з нею з 2023 року , їх діти віком 2012 року народження разом грають у футбол. Також знала чоловіка ОСОБА_8 . Разом сім`ями їздили на відпочинок. Вони проживали , як сім`я, у них були теплі стосунки . Вони завжди разом ходили на змагання до сина ОСОБА_9 . ОСОБА_10 розповідав , що до війни вони жили в Херсоні. Тільки після мобілізації ОСОБА_10 і зникнення його безвісти , дізналася , що ОСОБА_11 і ОСОБА_10 офіційно не одружені.         Свідок ОСОБА_12 пояснила, що восени 2023 року , познайомилася з ОСОБА_13 , через дітей , які грають в одній дитячій футбольній команді. Знала чоловіка ОСОБА_11 - ОСОБА_14 , його старшого сина ОСОБА_15 та молодшого сина ОСОБА_9 . ОСОБА_10 та ОСОБА_11 жили , як чоловік і дружина були завжди разом. Разом з ними вони їздили на відпочинок , ходили на різні заходи , святкували разом свята ходили один до одного в гості . Вони поводили себе , як подружжя , мали спільний бюджет.           Також свідок ОСОБА_16 пояснила, що з ОСОБА_17 познайомилася в м.Херсон в 2018-2019 роках , їх діти разом грали в у футбол. Разом з нею їздили на змагання та тренування дітей. Разом проживали в готелях на змаганнях. Після початку війни переїхали до Одеси і тут продовжили спілкуватися. Знає чоловіка ОСОБА_8 . ОСОБА_18 думала, що вони офіційні чоловік і дружина, оскільки відносини між ними були сімейними як між чоловіком і дружиною. Про те , що вони не одружені дізналася тільки , коли запросили дати свідчення в суді в якості свідка.  Свідок ОСОБА_19 повідомила , що ОСОБА_20 знає з 2010 року , тоді працювала в кафе у її мами . Діти 2012 року народження разом грають у футбол . Знає чоловіка ОСОБА_11 – ОСОБА_10 , його старшого сина ОСОБА_21 та їх спільного сина ОСОБА_9 . Їй також відомо , що батьки ОСОБА_14 трагічно загинули у 2022 році в м.Херсонвід від отруєння газом. Разом сім`ями їздили на відпочинок, весь час знайомства думала що ОСОБА_10 і ОСОБА_11 одружені. Про той факт , що вони офіційно не одружені дізналася , коли ОСОБА_10 зник безвісти.       Свідок ОСОБА_22 повідомила, що знайома з ОСОБА_17 з 2023 року, коли надала їй квартиру для проживання. Перед цим їй зателефонував ОСОБА_10 і повідомив , що буде проживати у квартирі з дружиною ОСОБА_11 та сином ОСОБА_9 і іноді буде приїжджати старший син ОСОБА_21 . Про те , що ОСОБА_11 і ОСОБА_10 не одружені вона не знала.             Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , батько дитини є ОСОБА_3 , мати ОСОБА_1 .         Згідно витягу з реєстру Херсонської територіальної громади ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 був зареєстрований з 28.04.2012 за адресою АДРЕСА_2 . За цією ж адресою був зареєстрований з 10.01.1996 року ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою про внесення відомостей до єдиного державного демографічного реєстру.      Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 . Його батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .          ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 .       ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 .      ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_9 , його батьками є ОСОБА_3 , ОСОБА_23 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 .      Відповідно до відмітки в свідоцтві про одруження серії НОМЕР_7 , шлюб укладений 03.11.1995 між ОСОБА_24 та ОСОБА_1 було розірвано 08.02.2007 року.        Згідно рішення Суворовського районного суду м.Херсон від 09.02.2011 року , яке набрало чинності 20.02.2011 року , задоволено позов ОСОБА_3 та розірвано шлюб між ним та ОСОБА_23 , зареєстрований 17.11.2001 Комсомольським відділом РАГС м.Херсону.    З наданих заявницею квитанцій про сплату комунальних послуг, банківських переведень на її рахунок від ОСОБА_3 , скріншотів переписки в месенджерах між нею та ОСОБА_3 , спільних фотознімків вбачається спільне ведення домашнього господарства, проведення спільного дозвілля з ОСОБА_3 .   Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 №116 від 01.04.2025 , призначено ОСОБА_3 солдата резерву 24 запасної роти на посаду гранатометника з десантно-штурмового відділення 2 десантно-штурмового взводу 6 десантно-штурмової роти 2 десантно-штурмового батальйону , ВОС-103061 Д.           Відповідно до сповіщення сім`ї від 28.04.2025 №7689, ІНФОРМАЦІЯ_10 було повідомлено ОСОБА_1 про те , що її цивільний чоловік ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 23 квітня 2025 року зник безвісти під час виконання бойового завдання в районі ведення бойових дій поблизу населеного пункту Горналь Суджанського району Курської області .  За даним фактом зникнення цивільного чоловіка ОСОБА_3 , заявниця звернулась 30.04.2025 року з заявою до чергової частини ВП № 4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.05.2025 року за № 12025163480000289 за ознаками вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України .   В судовому засіданні заявниця зазначила, що окрім оформлення соціальних виплат встановлення факту спільного проживання заявнику потрібно з метою можливості звернення до відповідних державних органів та громадських організацій для отримання відомостей щодо долі зниклого безвісти ОСОБА_3 .   Правовий статус осіб, зниклих безвісти, та забезпечує правове регулювання відносин, пов`язаних із встановленням та обліком, розшуком і соціальним захистом таких осіб та їхніх родичів визначає Закон України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти".            Відповідно до ч. 1 ст. 1 вказаного Закону близькі родичі та члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.   Частиною 1 ст. 3 Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" встановлено, що цей Закон регулює суспільні відносини, пов`язані з набуттям правового статусу осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, з обліком, розшуком та соціальним захистом таких осіб і членів їхніх сімей.   У ст. 6 вищевказаного Закону зазначено права близьких родичів та членів сім`ї осіб, зниклих безвісти за особливих обставин. Близькі родичі та члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, мають право на отримання достовірних відомостей про місцеперебування особи, зниклої безвісти за особливих обставин, обставини її загибелі (смерті), місце поховання (якщо воно відоме). Реалізація права, передбаченого частиною першою цієї статті, відбувається шляхом подання заяви про розшук особи, зниклої безвісти за особливих обставин, та отримання достовірної інформації про хід та результати проведення її розшуку в порядку, визначеному цим Законом та іншими законами України. Органи державної влади, уповноважені на здійснення обліку та/або розшуку осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, зобов`язані надавати інформацію про хід та результати їх розшуку в порядку, встановленому цим Законом, близьким родичам та членам сім`ї таких осіб. Члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, мають право на соціальний захист у порядку, визначеному законодавством України.       Частиною першою статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають, зокрема, з цивільних та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.          Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.          У п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.        Таким чином, юридичні факти можуть бути встановленні лише для виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.    У відповідності з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами.    За положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.        За приписами ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Таким чином, предметом доказування у спорі про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу є такі обставини, що мають матеріально-правове значення: чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі, між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю, а саме спільне проживання, спільний побут, наявність взаємних прав та обов`язків. Майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об`єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб, як сім`ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об`єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними.       Аналогічні висновки, висловлені Верховним Судом в постанові від 18 липня 2018 року у справі № 544/1274/16-ц та в постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 207/3371/17.            Великою Палатою Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц зазначено, що встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу передбачає доведення перед судом факту спільного їх проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання чоловіка та жінки за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи). Спільний побут, в свою чергу, передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного/надання взаємної допомоги тощо. До прав та обов`язків, притаманних подружжю, слід віднести зокрема, але не виключно, існування між чоловіком та жінкою, реалізацію ними особистих немайнових прав, передбачених главою 6 СК України, тощо. При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин, оскільки самі по собі, наприклад, факти перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки або спільна присутність їх на святах, або пересилання коштів, або періодичний спільний відпочинок, або проживання за однією адресою, факт реєстрації за такою адресою при відсутності інших наведених вище ознак не можуть свідчити, що між чоловіком та жінкою склались та мали місце усталені відносини, притаманні подружжю.    У Постанові Верховного Суду від 03 листопада 2022 року у справі №361/4744/19 зазначено, що належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу можуть бути, зокрема, але не виключно: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства та ін.         Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року по справі №524/10054/16.        Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 року за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства.      Іншими доказами проживання однією сім`єю може бути народження спільних дітей; спільне придбання рухомого та нерухомого майна; укладення чоловіком/жінкою договорів дарування, страхування, медичного та туристичного обслуговування, тощо на користь іншого; наявність спільних рахунків у банківських установах; спільна участь у питанні життєзабезпечення сім`ї, в оплаті комунальних послуг, купівлі продуктів харчування та інших необхідних товарів, техніки, здійснення ремонту, спільне проведення дозвілля; наявність спільних фотографій, дописів та іншої інформації в соціальних мережах та інших веб-сайтах; догляд один за одним під час хвороб, в тому числі понесення витрат на лікування, на організацію та проведення похорон, доглядом за місцем поховання, тощо.          Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати в сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню.            Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 08.12.2021 року в справі № 369/16486/18.        Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням спільного проживання, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів, є обов`язком суду при їх оцінці.     Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну "сімейне життя", вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі "Ельсхольц проти Німеччини" суд визначив, що "поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші "сімейні" de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом".            Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.      Частиною першою ст. 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.  Згідно статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.           Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством.           Факт спільного проживання заявниці з ОСОБА_3 , однією сім`єю, як подружжя без реєстрації шлюбу, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні.           Разом з тим встановлюючи період з якого заявниця і ОСОБА_3 проживали , як подружжя без реєстрації шлюбу , суд враховує той факт , що попередній шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_23 був розірваний рішенням Суворовського районного суду м.Херсон від 09.02.2011 року, яке набрало чинності 20.02.2011 року., а тому вимоги про встановлення факту проживання , як подружжя однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з листопада 2010 року по лютий 2011 року не підлягають задоволенню.       Враховуючи наведене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про встановлення факту того, що заявниця ОСОБА_1 з ОСОБА_3 проживали у період з березня 2011 року до 23 квітня 2025 року однією сім"єю, як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, а тому заява підлягає частковому задоволенню.      Що стосується аргументів Міністерства оборони України про неможливість встановлення такого факту в окремому провадженні, то суд дослідивши матеріали справи, не знайшов підстав для залишення заяви без розгляду, адже наявність спору про право на отримання грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги між заявницею та Міністерством оборони України суд не вбачає. Міністерством оборони та військовою частиною наявність такого спору не доведено. При цьому суд застосовує висновок Великої Палати Верховного Суду у справі № 560/17953/21 (п. 106), де ВП ВС виснувала, що між ОСОБА_1 та Міністерством оборони України не може бути спору про право на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки відповідач (міністерство) не є суб`єктом отримання такої соціальної допомоги.  Посилання представника Міністерства оборони України на те, що заявниця не має права на отримання грошового забезпечення зниклого безвісти військовослужбовця, на думку суду не є підставою для залишення заяви без розгляду чи відмові у задоволенні заяви, оскільки встановлення вказаного факту заявниці потрібно з метою реалізації прав передбачених Законом України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти".          З матеріалів справи не вбачається на етапі розгляду заяви про встановлення зазначеного юридичного факту, що існує спір про право між заявницею та заінтересованими особами.           На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст. 3, 21, 36, 74 СК України; ст. 12, 13, 48, 76-82, 141, 229, 259, 263-265, 268, 273, 293, 315, 353 ЦПК Україн, суд       УХВАЛИВ:      Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім"єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу – задовольнити частково.   Встановити факт проживання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_11 з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сім"єю , як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу у період з березня 2011 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 .           В задоволенні решти вимог відмовити.       Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду безпосередньо або через Київський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.        Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.        Учасники справи:          Заявник – ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_11 , РНОКПП НОМЕР_8 , адреса: АДРЕСА_1 .      Заінтересовані особи:          ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 РНОКПП НОМЕР_9 , адреса: АДРЕСА_3 .        Міністерство Оборони України , ЄДРПОУ 00034022 , адреса м.Київ просп..Повітряних Сил 6.          Військова частина НОМЕР_1 , АДРЕСА_4 .6 
Рішення виготовлено 01.06.2026.

Суддя В. О. Мальований