461/2414/26
1-кп/461/437/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.05.2026 року.   м.Львів 

Галицький районний суд м.Львова
у складі:головуючого судді    ОСОБА_1 ,
з участю:секретаря судового засідання   ОСОБА_2 ,
обвинуваченої      ОСОБА_3 ,
прокурора      ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження /внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026141360000294 від 05.03.2026 /про обвинувачення: 
ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Львова, українки, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,раніше судимої вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 28.07.2022 року за ч. 4 ст. 70, ч. 2 ст. 185 КК України, покарання відбуте, судимість не знята та не погашена, - 

- у вчиненні кримінального праовопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, 

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачена  ОСОБА_3 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, місці та спосіб, але не пізніше 04.03.2026, придбала знайшовши кастет, який відносяться до категорії холодної зброї ударно-дробильної дії, та в подальшому незаконно носила його при собі.
В подальшому, 04.03.2026 приблизно о 18 годині 36 хвилин, в установленому законом порядку, під час проведення огляду місця події, за адресою: м. Львів, вул. Лазнева 8, працівниками поліції виявлено та вилучено кастет, який згідно висновку експерта є холодною зброєю ударно-дробильної дії та який  ОСОБА_3  діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, без передбаченого законом дозволу, носила при собі.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинила дії спрямовані на носіння холодної зброї (кастету) без передбаченого законом дозволу, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 263 КК України.
Допитана в судовому засіданні обвинувачений  ОСОБА_3 , після роз"яснення суті обвинувачення, визнавши себе винною, підтвердила вищезазначені обставини та надала суду показання про те, що все викладене в обвинувальному акті відповідає дійсності та нею не оспорюється. У вчиненому щиро розкаялась та просила суд суворо його не карати, вказавши, що повністю усвідомила протиправність своїх дій.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно усіх фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що сторонами провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння сторонами кримінального провадження змісту цих обставин, роз`яснивши їй, що у такому випадку вона буде позбавлений права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, суд прийшов до висновку про винуватість  ОСОБА_3 ,у вчиненні кримінального правопрушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.
Дії обвинуваченої  ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 263 КК України, оскільки остання вчинила дії спрямовані на носіння холодної зброї (кастету) без передбаченого законом дозволу.
Призначаючи покаранн я обвинуваченій  ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та обставини, при яких такий вчинено.
Пом`якшуючими покарання  ОСОБА_3 обставинами суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставиною, що обтяжує покарання є рецедив здочинів. 
Щодо особи обвинуваченої, то встановлено, що  ОСОБА_3  на обліках в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, раніше судима вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 28.07.2022 року за ч. 4 ст. 70, ч. 2 ст. 185 КК України, покарання нею відбуте, судимість не знята та не погашена.
З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що  ОСОБА_3  слід призначити покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів - в межах санкції ч. 2 ст. 263 КК України у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Відповідно до ст. 124 КПК України, з  ОСОБА_3 на користь держави слід стягнути вартість проведення експертизи № СЕ-19/114-26/5482-ХЗ від 19.03.2026 р. у розмірі 2228 (дві тисячі двісті двадцять вісім) грн 50 коп.
Цивільний позов не заявлявся.
Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ч.3 ст.349, ст. 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, - 

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3  визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з  ОСОБА_3 в дохід держави витрати на проведення експертизи № СЕ-19/114-26/5482-ХЗ від 19.03.2026 р. у розмірі 2228 (дві тисячі двісті двадцять вісім) грн 50 коп.

Речовий доказ, а саме:предмет, ззовні схожий на металевий кастет, що поміщений до сейф-пакета НПУ № NPU5755074– знищити.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя        ОСОБА_1