ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
61022, м. Харків, пр. Науки, 5
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
28.04.2026р. Справа №905/54/26  
Господарський суд Донецької області у складі судді Зекунова Е.В., за участю секретаря судового засідання Сухіна В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу
за позовом: Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго»
до відповідача: Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі», м.Краматорськ Донецької області (84302, Донецька обл., Краматорський р-н, місто Краматорськ, вул.Комерційна, будинок 8, код ЄДРПОУ 00131268)
про стягнення 11 384 843,87 грн, -

Представники сторін:
Від позивача: представник Бова Я.О. (в режимі відеоконференції)
Від відповідача: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго», м.Київ звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі», м.Краматорськ Донецької області про стягнення 11 384 843,87 грн.
Ухвалою від 04.02.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі 905/54/26, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 10.03.2026 року об 11:00 год., яке відбудеться у приміщенні суду, зал судового засідання №104а.
Станом на 10.03.2026 до суду надійшли:
02.03.2026 – Відзив Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» на позовну заяву.
06.03.2026 - Відповідь Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на відзив.
Ухвалою Господарського суду Донецької області від 10.03.2026 відкладено підготовче засідання на 31.03.2026 року об 11:40 год.
31.03.2026 до суд надійшли Додаткові пояснення Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі».
Судове засідання 31.03.2026 відбулося у режимі відеоконференції за участю представників позивача. Представник відповідача у судове засідання не з`явився.
Ухвалою Господарського суду Донецької області від 31.03.2026 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи на 28.04.2026 о 12:10 год.
До початку судового засідання 28.04.2026 від Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» через систему «Електронний суд» надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання, обґрунтоване перебуванням представника у щорічній відпустці та відсутністю технічної можливості взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Розглянувши вказане клопотання, суд зазначає наступне.
Провадження у справі №905/54/26 було відкрито ухвалою суду від 04.02.2026. Ухвалою суду від 31.03.2026 підготовче провадження у справі було закрито, а справу призначено до розгляду по суті на 28.04.2026. Таким чином, з моменту відкриття провадження відповідач мав достатньо часу для реалізації своїх процесуальних прав, підготовки остаточної позиції та забезпечення участі уповноваженого представника в судовому засіданні.
Суд наголошує, що в поданому клопотанні відповідач просить відкласти підготовче засідання на підставі ст. 183 ГПК України.
Крім того, суд враховує правову позицію, викладену в п. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011, згідно з якою неявка в судове засідання представника учасника судового процесу не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи. Господарський суд з урахуванням обставин справи має право відхилити клопотання про відкладення, якщо перебування представника у відпустці чи його зайнятість в інших процесах не заважає розгляду спору за наявними матеріалами.
Враховуючи, що відповідач скористався своїм правом на захист, надавши суду відзив та додаткові пояснення, а також беручи до уваги повторну неявку представника відповідача в судове засідання (зокрема, представник не з`явився у засідання 31.03.2026), суд відмовляє у задоволенні клопотання та вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача за наявними у справі матеріалами
Судове засідання 28.04.2026 в режимі відеоконференції відбулося за участю представника позивача, представники відповідача участь у засіданні не приймали. 
З огляду на те, що під час розгляду справи судом було створено сторонам необхідні умови для доведення фактичних обставин справи, зокрема, було надано достатньо часу для реалізації кожним учасником спору своїх процесуальних прав, передбачених статтями 42, 46 ГПК України, зважаючи на наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу.
Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:
Доводи НЕК «Укренерго»
Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» (далі – НЕК «Укренерго», Позивач, ОСП, Виконавець) є юридичною особою, що утворена 29.07.2019 р. як акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, внаслідок реорганізації шляхом перетворення Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 15.02.2019 № 73 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.11.2017 № 829-р «Про погодження перетворення державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» у приватне акціонерне товариство».
НЕК «Укренерго» є правонаступником майна, усіх прав та обов`язків Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (далі – ДП «НЕК «Укренерго») відповідно до ст. 108 Цивільного кодексу України, п. 5 Порядку перетворення державного унітарного комерційного підприємства в акціонерне товариство, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.08.2012 № 802, п. 3.2 Статуту НЕК «Укренерго».
НЕК «Укренерго» виконує функції оператора системи передачі – юридичної особи, відповідальної за експлуатацію, диспетчеризацію, забезпечення технічного обслуговування, розвиток системи передачі та міждержавних ліній електропередачі, а також за забезпечення довгострокової спроможності системи передачі щодо задоволення обґрунтованого попиту на передачу електричної енергії (п. 55 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії»).
Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються, зокрема, договори про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління.
На виконання вимог законів України «Про ринок електричної енергії» та «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, своєю постановою від 14.03.2018 року № 312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» та постановою від 14.03.2018 року № 309 «Про затвердження кодексу системи передачі» затвердила типові форми договорів. Договори є публічними договорами приєднання.
Відповідно до статті 634 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України), Закону України «Про ринок електричної енергії» та Кодексу системи передачі, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (надалі – НКРЕКП), від 14.03.2018 № 309 (із змінами та доповненнями, внесеними постановою НКРЕКП від 29.09.2023 № 1763), Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» (далі – Позивач, ОСП, НЕК «Укренерго») наказом від 03.10.2023 року № 550 затвердило умови Договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління. Умови Договору набирають чинності з 01.01.2024 року.
Заявою-приєднанням до Договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління АТ «ДТЕК ДОНЕЦЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» на підставі вільного волевиявлення щодо приєднання до умов Договору в повному обсязі засвідчило приєднання та підтвердило згоду про те, що Договір вважається укладеним з дати акцепту, зазначеного у повідомленні ОСП про приєднання до договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління.
Відповідно до Повідомлення про приєднання до договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління: дата акцептування – 01.01.2024; ідентифікатор договору № 0518-03041-ПД.
Даний Договір є публічним та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України та розміщений на офіційному сайті НЕК «Укренерго» за мережевим посиланням: https://ua.energy/uchasnikam_rinku/reyestratsiya-uchasnykiv-rynku/dogovory/.
Даний Договір встановлює права та обов`язки ОСП та Користувача та встановлює порядок і умови надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління користувачам системи передачі, зокрема:
За цим Договором ОСП зобов`язується безперервно надавати послугу з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, а саме управління режимами роботи ОЕС України з виробництва, передачі, забезпечення планових перетоків електричної енергії по міждержавних лініях зв`язку, розподілу та споживання електричної енергії для забезпечення здатності енергосистеми задовольняти сумарний попит у кожний момент часу з дотриманням вимог енергетичної, техногенної та екологічної безпеки (п. 2.1 Договору).
Користувач зобов`язується здійснювати оплату за надану Послугу відповідно до умов цього Договору (п. 2.2 Договору). Під час виконання вимог цього Договору, а також вирішення питань, що не обумовлені цим Договором, сторони зобов`язуються керуватися чинним законодавством України, зокрема Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами ринку, Кодексом системи передачі, Кодексом комерційного обліку електричної енергії та іншими нормативно-правовими актами, що забезпечують функціонування ринку електричної енергії України (п. 2.3 Договору).
Ціна Договору визначається як сума нарахованої фактичної вартості послуг за сукупністю розрахункових періодів наростаючим підсумком за календарний рік. Розрахунковим періодом за цим Договором є 1 календарний місяць (п. 3.1 Договору).
Оплата послуг здійснюється за тарифом, який встановлюється НКРЕКП відповідно до затвердженої ним методики (порядку) та оприлюднюється ОСП на офіційному вебсайті https://ua.energy/. Тариф застосовується з дня набрання чинності постановою, якою встановлено тариф, якщо більш пізній строк не визначено такою постановою (п. 3.2 Договору).
Обсяг наданої Послуги визначається відповідно до розділу XI Кодексу системи передачі (п. 3.3 Договору).
Вартість послуги визначається як добуток діючого тарифу на плановий та/або фактичний обсяг Послуги в розрахунковому періоді; на вартість Послуги нараховується податок на додану вартість відповідно до законодавства України (п. 3.4 Договору).
Користувач здійснює поетапну оплату планової вартості Послуги за кожну декаду розрахункового періоду: 1 платіж – до 18 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в першій декаді; 2 платіж – до 28 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в другій декаді; 3 платіж – до 08 числа місяця, наступного за розрахунковим, в розмірі планової вартості послуги, наданої в третій декаді (п. 3.5 Договору).
Плановий обсяг Послуги, що використовується для визначення планової вартості послуги, визначається на підставі даних Адміністратора комерційного обліку (далі – АКО) за кожну декаду розрахункового періоду (п. 3.6 Договору).
Користувач здійснює розрахунок з ОСП за фактичний обсяг Послуги до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), на підставі рахунків та актів надання Послуги (п. 3.7 Договору). Вартість фактично наданої Послуги за розрахунковий період визначається до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно). Акти надання Послуги направляються Користувачам до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно).
Користувач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі здійснювати розрахунки за цим Договором; підписувати зі своєї сторони акти надання Послуги, акти коригування до актів надання Послуги, акти звірки розрахунків; надавати ОСП свої прогнози споживання та виробництва електричної енергії згідно з вимогами КСП (пп. 4.2.1, 4.2.4, 4.2.19 Договору).
За внесення платежів, передбачених цим Договором, з порушенням термінів ОСП має право нарахувати Користувачу пеню у розмірі 0,1 % (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у відповідний період) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. За прострочення терміну оплати фактичної вартості послуги понад 30 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % від суми простроченого платежу (п. 7.1 Договору).
Цей Договір набирає чинності з дати акцептування заяви-приєднання, зазначеної в повідомленні ОСП, і діє до 31 грудня (включно) року, у якому акцептована заява-приєднання. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії цього Договору жодною зі сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов шляхом направлення відповідного повідомлення (п. 13.1 Договору).
Фактичні обставини справи
У листопаді – грудні 2025 року НЕК «Укренерго» (код ЄДРПОУ 00100227) належним чином виконувала обов`язки за Договором про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління від 01.01.2024 №0518-03041-ПД, надаючи послуги АТ «ДТЕК ДОНЕЦЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» (код ЄДРПОУ 00131268).
За вказаний період Позивач направив Відповідачу відповідні рахунки та Акти надання послуг, а саме:
За листопад 2025 року:
Рахунок-фактура № ДУ-0078028 від 07.11.2025 (1-ша декада) на суму 1 912 144,34 грн з ПДВ;
Рахунок-фактура № ДУ-0078775 від 18.11.2025 (2-га декада) на суму 1 563 833,90 грн з ПДВ;
Рахунок-фактура № ДУ-0079524 від 27.11.2025 (3-тя декада) на суму 1 466 489,58 грн з ПДВ;
Акт надання Послуги № ДУА-0021181 від 30.11.2025 на загальну суму 5 215 201,10 грн з ПДВ.
За грудень 2025 року:
Рахунок-фактура № ДУ-0081038 від 09.12.2025 (1-ша декада) на суму 1 705 013,11 грн з ПДВ;
Рахунок-фактура № ДУ-0081792 від 18.12.2025 (2-га декада) на суму 1 705 013,11 грн з ПДВ;
Рахунок-фактура № ДУ-0082537 від 26.12.2025 (3-тя декада) на суму 1 705 013,11 грн з ПДВ;
Акт надання Послуги № ДУА-0022007 від 31.12.2025 на загальну суму 6 139 856,88 грн з ПДВ.
Саме за цими декадними рахунками Позивач нараховував 3% річних на планові платежі. При цьому у матеріалах справи наявні рахунки:
за листопад 2025 року — Рахунок-фактура № ДУ-0081797/0518-03041-ПД від 11.12.2025 на оплату послуг за фактичний обсяг 43 912,306000 МВт-год, де сума до сплати за листопад складає 5 215 201,10 грн з ПДВ;
за грудень 2025 року — Рахунок-фактура № ДУ-0084893/0518-03041-ПД від 12.01.2026 на оплату послуг за фактичний обсяг 51 697,963000 МВт-год, де сума до сплати за грудень складає 6 139 856,88 грн з ПДВ.
Проте, судячи із наявного у матеріалах справи розрахунку, Позивач не нараховував відсотки безпосередньо на суми цих рахунків-фактур (№ ДУ-0081797 від 11.12.2025 та № ДУ-0084893 від 12.01.2026). Нарахування 3% річних здійснювалося на підставі планових (декадних) рахунків, а після завершення розрахункового періоду — на підставі підсумкових Актів надання послуг за відповідні місяці.
Вартість послуг, відображена в зазначених Актах надання послуг за листопад та грудень 2025 року, Відповідачем не сплачена, що підтверджується наявними у матеріалах справи належними та допустимими доказами і не заперечується АТ «ДТЕК Донецькі електромережі».
Станом на дату звернення з позовом заборгованість АТ «ДТЕК ДОНЕЦЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ», яка виникла та накопичувалась за листопад – грудень 2025 року, складає 11 355 057,98 грн. (одинадцять мільйонів триста п`ятдесят п`ять тисяч п`ятдесят сім грн. 98 коп.) з ПДВ.
Сума основного боргу розрахована Позивачем на підставі підсумкових Актів надання послуг, а саме: Акта надання послуг за листопад 2025 року на суму 5 215 201,10 грн та Акта надання послуг за грудень 2025 року на суму 6 139 856,88 грн. Загальна сума заборгованості за зазначеними актами становить 11 355 057,98 грн.
24.09.2025 Позивач направив Відповідачу вимогу вих. № 01/58172 про виконання умов договору про надання, однак зазначена вимога залишилася без задоволення.
Позивач звернув увагу на те, що постановою від 26.04.2022 за № 413 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг «Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 25 лютого 2022 року № 332 та визнання такою, що втратила чинність, постанови НКРЕКП від 08 квітня 2020 року № 766» на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування надано настанову зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», між учасниками ринку електричної енергії.
При цьому, наявність форс-мажору звільняє лише від відповідальності за невиконання зобов`язання (зокрема, від неустойки – штрафу та пені), а не від самого зобов`язання (тобто від обов`язку виконати зобов`язання в натурі – оплати заборгованості за надані послуги).
Крім того, нарахування 3 % річних на суму боргу входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Отже, 3 % річних за користування коштами не відносяться до штрафних санкцій, а носять компенсаційний характер та можуть бути нараховані навіть за наявності форс-мажорних обставин.
З огляду на наявність заборгованості та неналежне виконання АТ «ДТЕК ДОНЕЦЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» зобов`язань з оплати послуг за Договором, Позивач також просить стягнути 3 % річних.
Розрахунок 3 % річних здійснено Позивачем за формулою: Сума санкції = С ? 3 ? Д : 365 : 100, де С – сума заборгованості, Д – кількість днів прострочення. При цьому Позивач нараховував відсотки спочатку на суму кожної декади окремо – за кожним рахунком, виставленим на оплату планової вартості Послуги, а після виставлення підсумкового Акта за фактичний обсяг наданої Послуги – на загальну суму боргу за відповідний розрахунковий місяць.
Листопад 2025 року:
Рахунок № ДУ-0079491 (1-ша декада, листопад 2025 року): сума 1 722 778,07 грн., термін оплати до 18.11.2025; нарахування 3 % річних за період з 19.11.2025 по 15.12.2025 (27 днів) склало 3 823,15 грн.
Рахунок № ДУ-0080260 (2-га декада, листопад 2025 року): сума 1 647 578,02 грн., термін оплати до 28.11.2025; нарахування 3 % річних за період з 29.11.2025 по 15.12.2025 (17 днів) склало 2 302,10 грн.
Рахунок № ДУ-0081025 (3-тя декада, листопад 2025 року): сума 1 801 580,00 грн., термін оплати до 08.12.2025; нарахування 3 % річних за період з 09.12.2025 по 15.12.2025 (7 днів) склало 1 036,53 грн.
Акт надання послуг № ДУА-0021181 (підсумок листопада 2025 року): сума фактично наданої послуги 5 215 201,10 грн., термін оплати до 15.12.2025; нарахування 3 % річних за період з 16.12.2025 по 16.01.2026 (32 дні) склало 13 716,69 грн.
Разом нараховано за листопад 2025 року: 20 878,47 грн.
Грудень 2025 року:
Рахунок № ДУ-0082582 (1-ша декада, грудень 2025 року): сума 1 849 192,36 грн., термін оплати до 18.12.2025; нарахування 3 % річних за період з 19.12.2025 по 15.01.2026 (28 днів) склало 4 255,68 грн.
Рахунок № ДУ-0083355 (2-га декада, грудень 2025 року): сума 1 939 263,72 грн., термін оплати до 28.12.2025; нарахування 3 % річних за період з 29.12.2025 по 15.01.2026 (18 днів) склало 2 869,05 грн.
Рахунок № ДУ-0084126 (3-тя декада, грудень 2025 року): сума 2 221 383,46 грн., термін оплати до 08.01.2026; нарахування 3 % річних за період з 09.01.2026 по 15.01.2026 (7 днів) склало 1 278,06 грн.
Акт надання послуг № ДУА-0022007 (підсумок грудня 2025 року): сума фактично наданої послуги 6 139 856,88 грн., термін оплати до 15.01.2026; нарахування 3 % річних за період з 16.01.2026 по 16.01.2026 (1 день) склало 504,65 грн.
Разом нараховано за грудень 2025 року: 8 907,43 грн.
Загальний підсумок 3 % річних, заявлених до стягнення Позивачем складає: 20 878,47 + 8 907,43 = 29 785,89 грн.
Вважаючи порушеним своє право, керуючись нормами ст.ст. 612, 625, 627, 629 Цивільного кодексу України, ПрАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго» звернулося до Господарського суду Донецької області з позовом, у якому просить стягнути з АТ «ДТЕК ДОНЕЦЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» заборгованість за договором про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління у розмірі 11 355 057,98 грн. та три відсотки річних у розмірі 29 785,89 грн.

Доводи АТ «ДТЕК Донецькі електромережі»
Відповідач заперечує проти позову частково, вважаючи безпідставним нарахування 3 % річних на планові обсяги послуг за листопад – грудень 2025 року в загальному розмірі 15 564,55 грн. з огляду на наступне.
Позивачем заявлено до стягнення суму заборгованості, сформовану на підставі планових (декадних) рахунків та актів надання послуг за листопад – грудень 2025 року, що були фактично надані в цей період.
Свої позовні вимоги ПрАТ «НЕК Укренерго» обґрунтовує неналежним виконанням з боку АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» умов договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління № 0518-03041-ПД від 01.01.2024. Крім того, Позивач здійснив нарахування 3 % річних за прострочення поетапної оплати планової вартості послуги за кожну декаду розрахункового періоду відповідно до виставлених рахунків та за прострочення оплати за фактичний обсяг наданих послуг.
Частиною 5 ст. 33 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначено, що оплата послуг з передачі електричної енергії та послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління (надалі – Послуга) здійснюється за тарифами, які визначаються Регулятором відповідно до затвердженої ним методики.
Згідно з п. 3.1. – 3.4. Договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління (надалі – Договір) ціна цього Договору визначається як сума нарахованої фактичної вартості послуг за сукупністю розрахункових періодів наростаючим підсумком за календарний рік. Розрахунковим періодом за цим Договором є 1 календарний місяць. Оплата послуг здійснюється за тарифом, який встановлюється НКРЕКП відповідно до затвердженої ним методики (порядку) та оприлюднюється ОСП на офіційному вебсайті https://ua.energy/. Обсяг наданої Послуги визначається відповідно до розділу XI КСП.
Планова та/або фактична вартість Послуги визначається як добуток діючого на момент надання Послуги тарифу на послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління та планового та/або фактичного обсягу Послуги в розрахунковому періоді. На вартість Послуги нараховується податок на додану вартість відповідно до законодавства України.
У відповідності до п. 6.6. розділу ХІ Кодексу системи передачі, затвердженого Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 309, обсяг послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління визначається для суб`єкта господарювання сукупно за всіма видами діяльності на ринку електричної енергії у період до та після приєднання ОСП до ІТС механізму, зокрема, для ОСР – як обсяг розподіленої електричної енергії об`єктам/площадкам комерційного обліку споживачів, обсяг відбору технологічних витрат електричної енергії на її розподіл територією здійснення ліцензованої діяльності, як електричними мережами ОСР, так і електричними мережами інших власників та обсяг відбору електричної енергії площадкам комерційного обліку господарчих потреб ОСР.
У відповідності до п. 3.6. Договору плановий обсяг Послуги, що використовується для визначення планової вартості послуги, визначається на підставі даних Адміністратора комерційного обліку (далі – АКО) за кожну декаду розрахункового періоду. Адміністратором комерційного обліку є саме Позивач – ПрАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго».
За вказаними вище документами – рахунками-фактури зазначені суми, напевно, планових платежів з розбивкою подекадно. Однак жодних пояснень цим документам Позивач не надав.
Позивачем, як доказ обсягів та суми планового (декадного) платежу надано рахунки-фактури, але матеріали справи не містять розрахунку вказаних сум з обґрунтуванням визначення такого обсягу за кожний розрахунковий період, тобто – з яких саме величин цей обсяг складається та чим саме він підтверджується, чому саме ця величина, а не інша повинна дорівнювати плановому обсягу, та тарифу, по якому ці послуги надавались. Позивачем жодним чином не доводяться визначені в рахунках-фактурах за кожні декади спірного періоду обсяги планової послуги. Відтак, позивачем не надано належного розрахунку заборгованості на підтвердження своїх позовних вимог.
Кожний наданий рахунок-фактура містить в собі інформацію про плановий обсяг в МВт/год. І саме з цих МВт/год шляхом перемноження на ставку тарифу визначається вартість планового обсягу послуги. В той же час, з наданих рахунків-фактур неможливо визначити походження обсягів, при цьому у кожній декаді такі обсяги різні. Крім того, якщо скласти разом значення сум за кожну декаду кожного розрахункового періоду, то загальна сума відрізняється від фактичних обсягів наданої послуги. Отже, матеріали справи не містять підтвердження вихідних даних, з яких можливо встановити відповідність визначеного у рахунках обсягу та вартості плановому обсягу послуги, яким він мав бути.
Крім того, в позові позивачем не заявляється про стягнення безпосередньо сум планової вартості послуг за кожну декаду розрахункового періоду, але розрахунок 3 % річних позивач здійснює на вказані суми, тобто передбачаючи, що відповідач повинен їх сплачувати. Але ж позивачем не доведено, що він має право на стягнення сум планових обсягів за кожну декаду розрахункового періоду.
Як вже зазначалося, у даній справі спірним зобов`язанням виступає саме розрахунок за фактичний обсяг, а не поетапна оплата планової вартості послуги, яка зовсім у справі не заявлялася. Також матеріали справи не містять підтвердження вихідних даних, з яких можливо встановити відповідність визначеного у рахунках обсягу та вартості плановому обсягу послуги, яким саме мав бути цей плановий обсяг, що унеможливлює встановлення судом правильності розрахунків позивача.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
У відповідності до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Договором про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління № 0518-03041-ПД від 01.01.2024 передбачений обов`язок сплачувати саме за надану послугу з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, а не за планову послугу.
Крім того, в Договорі передбачено, що ціна цього Договору визначається як сума нарахованої фактичної вартості послуг за сукупністю розрахункових періодів наростаючим підсумком за календарний рік.
Надана послуга – це послуга, яка фактично вже надана, а не та, яка буде надана в майбутньому. І тому обов`язок у відповідача сплатити виникає вже після надання самої послуги. Період надання послуги дорівнює 1 календарному місяцю.
Зі змісту Договору вбачається, що вартість фактично наданої Послуги за розрахунковий період визначається до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно). А отже, вказувати на те, що відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання щодо сплати за надану послугу з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, є безпідставним. Тому розрахунок 3 % річних може бути застосований тільки відносно фактичних обсягів наданої послуги, а не планової, як про це зазначає позивач у позові та у розрахунку до нього. Саме фактичний обсяг наданої послуги повинен сплатити відповідач відповідно до умов договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління № 0518-03041-ПД від 01.01.2024.
До того ж, у відповідності до ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» мають бути враховані висновки щодо застосування норм права Верховного Суду.
Так, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 15.07.2025 у справі № 914/3621/23, яка є подібною до даної справи, що розглядається, тільки з іншим оператором системи розподілу, погодився з висновками судів попередніх інстанцій та зазначив, що: «Позивач здійснив нарахування інфляційних втрат та 3 % річних також виходячи і з планових обсягів наданих послуг. Аналізуючи такий розрахунок, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що для визначення суми інфляційних втрат та 3 % річних потрібно виходити із обсягу фактично наданої послуги, оскільки зобов`язання зі сплати грошових коштів у відповідача виникає саме за фактично надані послуги, з огляду на що, нарахування позивачем інфляційних втрат та 3 % річних на планові платежі є безпідставним. Крім того, здійснюючи нарахування інфляційних втрат та 3 % річних до уваги потрібно брати вартість наданої послуги, що відображена в актах коригування до актів наданих послуг, адже такі дані відповідають вартості фактично наданих послуг, тобто відповідають вартості послуг, які реально були надані відповідачу. Отже, за висновками судів попередніх інстанцій, нарахування інфляційних втрат та 3 % річних на ті суми коштів, які не входять у вартість фактично наданих послуг, є безпідставним, оскільки зі змісту статті 625 ЦК України вбачається, що відповідальність у вигляді інфляційних втрат та 3 % річних настає за невиконання існуючого грошового зобов`язання, а тому суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що нарахування позивачем інфляційних втрат на суму 504 691,20 грн та 378 880,58 грн 3 % річних на планові платежі є безпідставним, а вимоги про їх стягнення – необґрунтованими».
Отже, здійснюючи нарахування 3 % річних, до уваги потрібно брати вартість саме наданої послуги, що відображена в актах наданих послуг, адже такі дані відповідають вартості фактично наданих послуг, тобто відповідають вартості послуг, які реально були надані Відповідачу. Таким чином, нарахування 3 % річних на ті суми коштів, які не входять у вартість фактично наданих послуг, є безпідставним, оскільки зі змісту статті 625 ЦК України вбачається, що відповідальність у вигляді 3 % річних настає за невиконання існуючого грошового зобов`язання.
Виходячи з наведених обставин, Відповідач вважає, що Позивач необґрунтовано заявив до стягнення 3 % річних у такому розмірі:
за листопад 2025 року (декадні рахунки):3 823,15 грн + 2 302,10 грн + 1 036,53 грн = 7 161,77 грн;
за грудень 2025 року (декадні рахунки):4 255,68 грн + 2 869,05 грн + 1 278,06 грн = 8 402,78 грн.
Загальна сума становить:7 161,77 грн + 8 402,78 грн = 15 564,55 грн.
Таким чином, заявлена Позивачем до стягнення сума 3 % річних, нарахована на планові обсяги послуги за листопад – грудень 2025 року, у загальному розмірі 15 564,55 грн є безпідставною.
Відповідач додатково зазначає, що територія ліцензійної діяльності АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» є Донецька область (постанова НКРЕКП № 1532 від 27.11.2018 року). У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022. Надалі строк дії воєнного стану в Україні продовжувався та наразі ще діє.
Згідно до «Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)», який затверджується наказом Міністерства реінтеграції тимчасово окупованих територій України, частина Донецької області є окупованою, в частині йдуть активні бойові дії.
Через активні бойові дії енергоінфраструктура в більшості містах і селах Донецької області була знищена вщент, і ремонтні бригади АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» роблять все необхідне для відновлення електропостачання після бойових дій та постійно проводять відновлювальні роботи. Не дивлячись на загрозу життя співробітників Товариства, під постійними обстрілами щоденно проводяться ремонти та відновлення електропостачання. Відповідач вкладає титанічні зусилля для підтримки енергосистеми як Донецького регіону так і суміжних областей.
Деякі райони Донецької області знаходяться в тимчасовій окупації, у зв`язку з чим Товариство вимушено було зупинити діяльність структурних підрозділів, які обслуговували дані райони.
Єдиним фінансовим джерелом підприємства є ліцензійна діяльність, в тому числі надходження оплат від споживачів електроенергії за розподіл.
З огляду на виключні обставини даної справи, беручи до уваги обставини, що АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» є юридичною особою, діяльність якої спрямована на забезпечення населення, установ охорони здоров`я та інших закладів, підприємств, організацій електроенергією; якнайшвидше відновлення зруйнованих та пошкоджених об`єктів як відповідача має соціально важливе значення для населення та відновлення енергетичної інфраструктури; значно зниженої платіжної дисципліни споживачів відповідача у зв`язку з частковою окупацією окремих районів Донецької області та проведенням бойових дій на всій території Донецької області, та враховуючи складну економічну ситуацію, яка не оминула в тому числі і відповідача, АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» не відмовляється від виконання зобов`язань за договорами з ПрАТ «НЕК «УКРЕНЕРГО».
Відповідач заперечує проти стягнення 3 % річних у розмірі 15 564,55 грн, оскільки зазначена сума нарахована Позивачем не на вартість фактично наданих послуг, а на планові обсяги, визначені у декадних рахунках. 

Джерела права, акти їх застосування та мотиви, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення.
Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються нормами Цивільного кодексу України, Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами ринку, Кодексом системи передачі, Кодексом комерційного обліку електричної енергії, умовами Договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління від 01.01.2024 № 0518-03041-ПД.
Предметом спору у цій справі є матеріально-правова вимога про стягнення заборгованості у розмірі 11 355 057,98 грн за договором про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління 01.01.2024 № 0518-03041-ПД та трьох відсотків річних у розмірі 29 785,89 грн. за прострочення оплати 
Відповідач не заперечує проти позовних вимог у частині стягнення основної заборгованості за вказаним Договором у розмірі 11 355 057,98 грн, а також 3 % річних у розмірі 14 221,34 грн, нарахованих на підставі статті 625 Цивільного кодексу України на суми фактично наданих послуг, підтверджених підсумковими актами надання послуг.
Разом з тим Відповідач заперечує проти стягнення 3 % річних у розмірі 15 564,55 грн, оскільки зазначена сума нарахована Позивачем не на вартість фактично наданих послуг, а на планові обсяги, визначені у декадних рахунках. На думку Відповідача, такий підхід суперечить положенням статті 625 Цивільного кодексу України, оскільки відповідальність за невиконання грошового зобов`язання може наставати лише щодо існуючого та підтвердженого зобов`язання.
Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.
Відповідно до статей 525, 526, 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії визначаються Законом України «Про ринок електричної енергії» № 2019-VIII від 13.04.2017. Частина 1 ст. 4 цього Закону передбачає, що учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах, зокрема на підставі договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління.
Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами існують правовідносини, що виникли з Договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління № 0518-03041-ПД від 01.01.2024.
Як встановлено судом та не заперечується сторонами, на виконання умов зазначеного Договору протягом листопада – грудня 2025 року Позивач надав, а Відповідач отримав Послугу на загальну суму 11 355 057,98 грн (відповідно до Актів надання послуг). Акти про надання послуг підписані сторонами без зауважень із застосуванням електронних цифрових підписів.
За таких обставин позовна вимога ПрАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго» про стягнення з Відповідача заборгованості за Договором про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління від 01.01.2024 № 0518-03041-ПД у розмірі 11 355 057,98 грн є правомірною, належним чином обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Крім того, внаслідок неналежного виконання Відповідачем зобов`язання щодо оплати за надану Послугу Позивачем нараховано 3 % річних у розмірі 29 785,89 грн. При цьому зазначені відсотки нараховано за принципом «безперервного прострочення»: на суму кожної декади окремо – за кожним рахунком, виставленим на оплату планової вартості Послуги, а після виставлення підсумкового Акта за фактичний обсяг наданої Послуги – на загальну суму боргу за відповідний розрахунковий місяць.
Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Цією нормою закону визначено, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання.
Стаття 625 ЦК України входить до розділу I «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, тому в ній встановлені загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і її дія поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.
За змістом ст. ст. 524, 533-535 та 625 ЦК України, грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.
Норми ст. 625 ЦК України спрямовані в першу чергу на те, щоб через неправомірні дії боржника (прострочення) право власності кредитора не було порушене, оскільки внаслідок знецінення національної грошової одиниці купівельна спроможність коштів, які б кредитор міг одержати за належного виконання боржником своїх грошових зобов`язань, буде значно меншою, що має відповідно наслідком зменшення майнового блага кредитора.
Отже, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді трьох процентів річних та інфляційних втрат не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.
З умов Договору, які встановлюють порядок оплати за надану Позивачем послугу, вбачається, що Договором передбачено поетапну оплату планової вартості послуги за кожну декаду розрахункового періоду (п.3.5), зокрема трьома частинами: 1 платіж — до 18 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в першій декаді; 2 платіж — до 28 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в другій декаді; 3 платіж — до 08 числа місяця, наступного за розрахунковим, в розмірі планової вартості послуги, наданої в третій декаді.
При цьому планова та/або фактична вартість послуги визначається як добуток діючого на момент надання послуги тарифу на плановий та/або фактичний обсяг послуги в розрахунковому періоді (п.3.4).
Таким чином, з аналізу умов укладеного між сторонами Договору вбачається, що фактичний обсяг наданої послуги та її вартість можливо визначити лише на підставі акта надання послуги, вартість якого визначається до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, а сам акт надання послуги направляється Користувачу до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим. Остаточний розрахунок за фактичний обсяг наданої послуги здійснюється Користувачем до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим (п.3.7).
На відміну від типового договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, умови якого передбачають можливість визначення планового обсягу послуги на основі повідомлень, наданих безпосередньо Користувачем, Договір № 0518-03041-ПД від 01.01.2024 не містить положень щодо такої можливості.
Відповідно до п. 3.6 цього Договору плановий обсяг Послуги, що використовується для визначення планової вартості Послуги, встановлюється на підставі даних Адміністратора комерційного обліку (АКО) за кожну декаду розрахункового періоду, тобто виключно на підставі об`єктивних зовнішніх даних, що не залежать від волевиявлення Користувача.
Таким чином, на відміну від типового договору, Договір № 0518-03041-ПД не містить ні механізму визначення планового обсягу Послуги на підставі повідомлень Користувача, ні механізму коригування розміру планових платежів — плановий обсяг визначається виключно на підставі даних АКО, що є самостійним суб`єктом ринку електричної енергії, уповноваженим на ведення комерційного обліку відповідно до вимог законодавства, і чиї дані формуються незалежно від волевиявлення будь-якої зі сторін Договору. Таким чином, умови зазначеного Договору не передбачають можливості впливу Користувача на визначення планового обсягу Послуги, який є основою для розрахунку попередніх платежів.
За таких обставин нарахування 3 % річних на суми декадних рахунків, розрахованих на підставі планових обсягів, визначених даними АКО, а не фактично підтверджених Актом надання послуг, є передчасним, оскільки відповідальність за статтею 625 ЦК України може наставати виключно за невиконання існуючого та належним чином підтвердженого грошового зобов`язання.
Господарський суд приймає до уваги доводи позивача про те, що згідно умов договору сторони погодили розрахунки на умовах попередньої оплати, а відтак неналежне виконання зобов`язань за договором в частині своєчасного здійснення попередніх оплат матиме наслідки, передбачені чинним законодавством.
Зазначене узгоджується із правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду у схожих до спірних правовідносинах, на які покликається позивач.
Так, у постановах від 09.11.2022 у справі №904/5899/21, від 24.11.2022 у справі №927/713/21, Верховний Суд виснував, що як невиконання або неналежне виконання користувачем зобов`язання з оплати планового обсягу на умовах попередньої оплати, так і зобов`язання з оплати фактичного обсягу послуг, отриманих за розрахунковий місяць, є порушенням виконання грошового зобов`язання і передбачає застосування правових наслідків порушення зобов`язання та настання відповідальності за порушення грошового зобов`язання, зокрема, згідно з приписами статей 611, 625 Цивільного кодексу України.
У постанові від 10.12.2024 у справі №914/1653/23 Верховний Суд вказав, що подібні за змістом висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 19.08.2022 у справі № 912/1941/21, від 24.11.2023 у справі №927/713/21, від 09.11.2022 у справі № 904/5899/21, від 23.11.2023 у справі №925/654/22, викладені щодо договорів про надання послуг з передачі електричної енергії, у той час як у справі, що розглядається, спір виник щодо виконання договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління.
Водночас Верховний Суд у вказаній постанові дійшов висновку, що аналіз чинного законодавства свідчить про те, що правовідносини з надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління є подібними з правовідносинами з надання послуг з передачі електричної енергії, оскільки є правовідносинами щодо надання послуг оператором системи передачі, для розрахунків за договорами з передачі електричної енергії та з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління використовується плановий і фактичний обсяги послуги, спосіб оплати таких послуг (попередні планові платежі на основі наданих користувачем прогнозованих планових обсягів послуги та подальша доплата згідно відповідних актів надання послуги) є теж подібним.
Відтак Верховний суд виснував, що у справі №914/1653/23, правовідносини у якій виникли щодо виконання умов цього ж договору, невиконання умов якого є предметом спору у цій справі також, суди першої та апеляційної інстанцій положень законодавства та умов договору про надання послуг щодо моменту настання відповідальності за порушення грошового зобов`язання не врахували, а відтак дійшли передчасного висновку про неможливість нарахування інфляційних втрат та відсотків річних при порушенні строків сплати планових платежів за надані послуги.
При цьому, Верховний Суд покликався на умови типового договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління.
Частиною 4 статті 33 Закону України "Про ринок електричної енергії" визначено, що оператор системи передачі надає послуги з передачі електричної енергії та послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління учасникам ринку на підставі договорів, укладених на основі типових договорів про надання послуг з передачі електричної енергії та про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління. Типові договори про надання послуг з передачі електричної енергії та про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління затверджуються Регулятором. Порядок укладання таких договорів визначається кодексом системи передачі.
Пунктами 6.1, 6.4 Розділу ХІ Кодексу системи передач, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 309, регламентовано, що договір про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління визначає організаційні, технічні та фінансові умови, на яких ОСП здійснює диспетчерське (оперативно-технологічне) управління в ОЕС України. Договір встановлює обов`язки та права сторін у процесі оперативного та перспективного планування, експлуатації обладнання, диспетчерського управління та балансування енергосистеми в реальному часі та її захисту в надзвичайних ситуаціях, а також формування, обробки, передачі та відображення даних під час регламентованого обміну інформацією. Договір про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління укладається за типовою формою, яка затверджується Регулятором.
Типовий договір про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління оприлюднюється на власному вебсайті ОСП в мережі Інтернет.
З урахуванням зазначеного, суд звертає увагу, що правові висновки та правова оцінка умов договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління №0521-03041 від 29.06.2019, які викладені у постанові Верховного Суду від 10.12.2024 у справі №914/1653/23, не враховуються господарським судом позаяк у вказаній постанові Верховний Суд не брав до уваги факт того, що умови типового договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління та умови укладеного сторонами договору № 0518-03041-ПД від 01.01.2024 містять суттєві відмінності.
Так, згідно із п. 2.6. типового договору плановий обсяг послуги на розрахунковий період визначається на основі наданих користувачем повідомлень щодо планового обсягу послуги на розрахунковий період. У разі зміни планових обсягів послуги протягом розрахункового місяця користувач передає оператору системи передачі (ОСП), виконавцю повідомлення про зміну обсягів послуги. Оператор системи передачі (ОСП), виконавець протягом 5 робочих днів після отримання такого повідомлення коригує розмір наступних планових платежів.
Натомість в укладеному сторонами договорі №0518-03041-ПД відсутній пункт, який передбачає можливість визначення планового обсягу послуги, який стає базою для розрахунку попередніх платежів, на основі наданих користувачем повідомлень щодо планового обсягу послуги на розрахунковий період.
Згідно з п.3.6 Договору №0518-03041-ПД плановий обсяг послуги, що використовується для визначення планової вартості послуги, визначається на підставі даних Адміністратора комерційного обліку (АКО) за кожну декаду розрахункового періоду.
Таким чином, на відміну від типового договору, Договір № 0518-03041-ПД не містить ні механізму визначення планового обсягу Послуги на підставі повідомлень Користувача, ні механізму коригування розміру планових платежів — плановий обсяг визначається виключно на підставі даних АКО, що є самостійним суб`єктом ринку електричної енергії, уповноваженим на ведення комерційного обліку відповідно до вимог законодавства, і чиї дані формуються незалежно від волевиявлення будь-якої зі сторін Договору. Таким чином, умови зазначеного Договору не передбачають можливості впливу Користувача на визначення планового обсягу Послуги, який є основою для розрахунку попередніх платежів.
Відповідно до ст. 630 ЦК України договором може бути встановлено, що його окремі умови визначаються відповідно до типових умов договорів певного виду.
Якщо у договорі не міститься посилання на типові умови, такі типові умови можуть застосовуватись як звичай ділового обороту, якщо вони відповідають вимогам ст. 7 цього Кодексу.
Водночас, якщо договір, укладений сторонами, не відповідає змісту типового договору, або у разі не приведення договору у відповідність до вимог типового договору з урахуванням внесених до нього змін, чинне законодавство не передбачає можливості безпосереднього застосування до відповідних правовідносин типового договору.
Так, ст. 4, 5, 7 ЦК України передбачено, що цивільні правовідносини регулюються актами цивільного законодавства, договором, звичаєм.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК).
Типовий договір у розумінні ст. ст. 179, 184 ГК не є ні нормативним актом, ні самостійним укладеним договором. Натомість він становить собою сукупність істотних умов, які уповноважений орган визначає як такі, що є обов`язковими при укладенні сторонами договору відповідного типу, однак такі умови можуть бути конкретизовані, що є невід`ємним правом сторін при встановленні, зміні або припиненні їх взаємних прав та обов`язків.
Застосування типового договору до спірних правовідносин при наявності укладеного договору також призведе до порушення гарантованого законом права сторін на застосування елементу волевиявлення шляхом конкретизації відповідних типових умов договору, передбаченого ст.ст. 179, 184 ГК України. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 28.07.2021 у справі №927/1041/19.
При цьому чинне законодавство гарантує сторонам право на захист власних прав та законних інтересів у разі, якщо укладений ними договір не відповідає змісту типового договору, в тому числі шляхом визнання договору чи його окремих положень недійсними (постанова Верховного Суду від 12.03.2019 у справі №904/2258/18), зобов`язання укласти договір у відповідній редакції (постанова Верховного Суду від 18.09.2020 у справі №916/1423/18) тощо.
Із наданого розрахунку вбачається, що позивач здійснив нарахування 3% річних, виходячи із планових обсягів послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління.
Як було зазначено вище, на відміну від типового договору, умови укладеного сторонами Договору не містять норми про те, що плановий обсяг послуги на розрахунковий період визначається на основі повідомлень, наданих безпосередньо Користувачем.
Натомість відповідно до п.3.6 Договору плановий обсяг послуги визначається виключно на підставі даних Адміністратора комерційного обліку (АКО) за кожну декаду розрахункового періоду. При цьому Договір не містить норми, яка б надавала Користувачу право коригувати розмір планових платежів шляхом направлення відповідних повідомлень у разі зміни планових обсягів послуги протягом розрахункового місяця.
Таким чином, умови укладеного сторонами Договору не передбачають механізму впливу Користувача на визначення планового обсягу послуги, що є основою для розрахунку попередніх платежів. За таких обставин нарахування 3% річних на суми декадних рахунків, розрахованих на підставі планових обсягів, визначених даними АКО, а не фактично підтверджених актом надання послуг, є передчасним, оскільки відповідальність за статтею 625 ЦК України може наставати виключно за невиконання існуючого та належним чином підтвердженого грошового зобов`язання. Відтак доводи Позивача щодо прострочення Відповідачем саме планових (декадних) платежів як підстави для нарахування 3% річних є необґрунтованими.
У даному випадку суд погоджується з твердженням Відповідача, що зі змісту Договору вбачається: фактичний обсяг наданої Послуги та її вартість можливо визначити лише на підставі Акта надання Послуги, вартість якого визначається до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, та який направляється Користувачу до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим (п. 3.7). Остаточний розрахунок за фактичний обсяг наданої Послуги здійснюється Користувачем до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим.
Отже, для визначення суми 3 % річних необхідно виходити з обсягу фактично наданої Послуги, оскільки грошове зобов`язання Відповідача виникає саме щодо фактично наданих послуг, підтверджених відповідним Актом. З огляду на це нарахування Позивачем 3 % річних на суми планових (декадних) платежів є безпідставним.
Крім того, здійснюючи нарахування 3 % річних, до уваги необхідно брати вартість фактично наданої Послуги, що відображена в Актах надання послуг, оскільки саме такі дані відповідають вартості послуг, які реально були надані Відповідачу, а саме: Акт надання Послуги № ДУА-0021181 від 30.11.2025 на суму 5 215 201,10 грн та Акт надання Послуги № ДУА-0022007 від 31.12.2025 на суму 6 139 856,88 грн.
Таким чином, нарахування 3 % річних на суми, що не входять до вартості фактично наданих послуг, є безпідставним, оскільки зі змісту статті 625 ЦК України вбачається, що відповідальність у вигляді 3 % річних настає виключно за невиконання існуючого грошового зобов`язання, яке може виникнути лише після підписання Акта надання послуг за відповідний розрахунковий період.
Умови Договору № 0518-03041-ПД містять чітке врегулювання строку оплати вартості фактично наданої Послуги. Зокрема, п. 3.7 Договору прямо передбачає, що Користувач здійснює розрахунок з ОСП за фактичний обсяг Послуги до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), на підставі рахунків та Актів надання Послуги.
При цьому Договором також визначено послідовність дій, що передує остаточному розрахунку: вартість фактично наданої Послуги визначається до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим; Акт надання Послуги направляється Користувачу до 12 числа того ж місяця; остаточний розрахунок за фактичний обсяг Послуги здійснюється до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим.
Таким чином, строк виникнення грошового зобов`язання Відповідача за фактично надані послуги є чітко визначеним умовами Договору, а відтак моментом початку прострочення слід вважати 16 число місяця, наступного за розрахунковим, – тобто день, наступний після граничного строку оплати за фактичний обсяг наданої послуги.
Суд також відхиляє аргумент Позивача про те, що оскільки Відповідач не оскаржує умови Договору, нарахування 3 % річних на планові платежі є правомірним. Відповідач справді не заперечує проти умов Договору, зокрема проти обов`язку здійснювати поетапну оплату планової вартості Послуги у строки, визначені п. 3.5 Договору. Разом з тим предметом спору є не існування такого обов`язку, а правова природа планових платежів у контексті застосування ст. 625 ЦК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України підставою для нарахування 3 % річних є прострочення виконання існуючого грошового зобов`язання, тобто зобов`язання, розмір якого є визначеним і підтвердженим. Сума планового платежу, розрахована на підставі даних АКО до закінчення розрахункового місяця, не є остаточно визначеною — вона може відрізнятися від фактичної вартості наданої Послуги, що підтверджується підсумковим Актом.
Отже, до моменту підписання Акта надання Послуги грошове зобов`язання у визначеному розмірі не є існуючим у розумінні ст. 625 ЦК України, а тому підстав для нарахування 3 % річних на суми планових платежів немає незалежно від того, чи оскаржуються умови Договору.
Дослідивши матеріали справи та здійснивши власний розрахунок 3 % річних, суд дійшов висновку, що нарахування відсотків має здійснюватися виключно на суми фактично наданих послуг, підтверджені підсумковими Актами, з моменту настання прострочення відповідно до п. 3.7 Договору, а саме з 16 числа місяця, наступного за розрахунковим: за листопад 2025 року: сума боргу за Актом № ДУА-0021181 від 30.11.2025 – 5 215 201,10 грн; період прострочення: з 16.12.2025 по 16.01.2026 (32 дні); розрахунок: 5 215 201,10 ? 3 % ? 32 / 365 = 13 716,69 грн; за грудень 2025 року: сума боргу за Актом № ДУА-0022007 від 31.12.2025 – 6 139 856,88 грн; період прострочення: з 16.01.2026 по 16.01.2026 (1 день); розрахунок: 6 139 856,88 ? 3 % ? 1 / 365 = 504,65 грн; разом за Актами: 13 716,69 + 504,65 = 14 221,34 грн.
Здійснений судом розрахунок повністю узгоджується з контррозрахунком Відповідача та відповідає умовам п.3.7 Договору. 
З огляду на викладене, суд вважає обґрунтованим нарахування 3 % річних у розмірі 14 221,34 грн. Позовні вимоги в частині стягнення 3 % річних у розмірі 15 564,55 грн, нарахованих на суми планових (декадних) платежів, задоволенню не підлягають як такі, що суперечать умовам Договору та положенням статті 625 ЦК України, оскільки відповідальність за невиконання грошового зобов`язання може наставати виключно щодо існуючого та належним чином підтвердженого зобов`язання.
Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Висновки господарського суду у справі №905/54/26 узгоджуються з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 20 березня 2026 року у справі № 914/2625/23 за позовом Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» до Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» про стягнення заборгованості за договором про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління.
У вказаній постанові Верховний Суд сформував правовий висновок, відповідно до якого нарахування 3 % річних на підставі статті 625 ЦК України можливе виключно на суму існуючого грошового зобов`язання, розмір якого підтверджений належним чином оформленим Актом надання послуг. Нарахування відсотків на суми планових (декадних) платежів, що не відповідають вартості фактично наданих послуг, підтвердженій підсумковим Актом, є безпідставним, оскільки до моменту підписання такого Акта грошове зобов`язання у визначеному розмірі не є існуючим у розумінні статті 625 ЦК України.
Таким чином, правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду у справі № 914/2625/23, є релевантною до спірних правовідносин у цій справі (905/54/26) та підлягає застосуванню, що підтверджує обґрунтованість висновку господарського суду про часткове задоволення позовних вимог ПрАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго» в частині стягнення 3 % річних у розмірі 14 221,34 грн та відмову у задоволенні позовних вимог у частині стягнення 3 % річних у розмірі 15 564,55 грн.
Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.
Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та статтями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Враховуючи вищевикладене, надавши відповідну юридичну оцінку всім доказам, на які посилаються позивач та відповідач як на підставу своїх вимог та заперечень, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.

Розподіл судових витрат
Враховуючи, що відповідач визнав позов у частині вимог на суму 11 369 279,32 грн до початку розгляду справи по суті, відповідно до ч. 1 ст. 130 ГПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», позивач має право на повернення з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого за ці вимоги, що становить 68 215,68 грн.
Суд зазначає, що станом на дату прийняття даного рішення від позивача не надходило клопотання про повернення судового збору з бюджету. 
Оскільки згідно зі ст. 7 Закону України «Про судовий збір» повернення судового збору здійснюється за клопотанням сторони, питання про таке повернення може бути вирішено судом після надходження відповідної заяви (клопотання) позивача шляхом постановлення окремої ухвали.
Інша частина судового збору за визнані вимоги у розмірі 68 215,68 грн (50% від суми збору за задоволені вимоги) покладається на відповідача відповідно до ст. 129 ГПК України. Судовий збір у розмірі 186,77 грн, що припадає на частину позовних вимог, у задоволенні яких судом відмовлено, покладається на позивача.

Керуючись ст.ст.12, 13, 73, 74, 76, 77, 79, 86, 91, 129, 130, 236-238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» (84302, Донецька обл., Краматорський р-н, м.Краматорськ, вул.Комерційна, будинок 8, код ЄДРПОУ 00131268) на користь Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (код ЄДРПОУ 00100227, 01032, м.Київ, вул.Симона Петлюри, буд.25) заборгованість за Договором про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління від 01.01.2024 № 0518-03041-ПД у розмірі 11 355 057,98 грн на поточний рахунок ПрАТ «НЕК «Укренерго»: код ЄДРПОУ 00100227, р/р НОМЕР_1 в АТ «Ощадбанк» у м. Київ, МФО 300465, код ЄДРПОУ банку 0032129.
Стягнути з Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» (84302, Донецька обл., Краматорський р-н, м.Краматорськ, вул.Комерційна, будинок 8, код ЄДРПОУ 00131268) на користь Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (код ЄДРПОУ 00100227, 01032, м.Київ, вул.Симона Петлюри, буд.25) три відсотки річних у розмірі 14 221,34 грн на поточний рахунок ПрАТ «НЕК «Укренерго»: код ЄДРПОУ 00100227, р/р НОМЕР_2 в АТ «Ощадбанк» у м. Київ, МФО 300465, код ЄДРПОУ банку 0032129.
Стягнути з Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» (84302, Донецька обл., Краматорський р-н, м.Краматорськ, вул.Комерційна, будинок 8, код ЄДРПОУ 00131268) на користь Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (код ЄДРПОУ 00100227, 01032, м.Київ, вул.Симона Петлюри, буд.25) витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 68 215,68 грн на поточний рахунок ПрАТ «НЕК «Укренерго»: код ЄДРПОУ 00100227, р/р НОМЕР_2 в АТ «Ощадбанк» у м. Київ, МФО 300465, код ЄДРПОУ банку 0032129.
У задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» в частині стягнення трьох відсотків річних у розмірі 15 564,55 грн, нарахованих на суми планових (декадних) платежів за рахунками, виставленими на оплату планової вартості послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління за листопад та грудень 2025 року – відмовити.
Видати накази після набрання рішенням законної сили.
У судовому засіданні 28.04.2026 оголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення.
Згідно з ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Повний текст судового рішення складено та підписано 04.05.2026.

Суддя Е.В. Зекунов