ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Пирогова, 29, м. Вінниця, 21018, тел./факс (0432)55-80-00, (0432)55-80-06 E-mail: inbox@vn.arbitr.gov.ua 
___________________________________________________________________________

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
"03" червня 2026 р. Cправа № 910/2701/26  

за позовом: Медичного реабілітаційного центру МВС України "Південний Буг" (вул. Шевченка , 25-А, м. Хмільник, Вінницька обл., 22000) 
до: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖИЛ СІТІ БУД" (вул. Петра Дехтяренка, буд. 35, м. Київ, 04201) 
про розірвання договору та стягнення 558 654,21 грн пені 

Головуючий суддя Яремчук Ю.О.
Секретар судового засідання Надтока Т.О.
за участю представників: 
позивача: Слюсар Олена Володимирівна
відповідача: не з`явився 
В С Т А Н О В И В :

03.04.2026 за підсудністю з Господарського суду міста Києва надійшли матеріали справи за позовом Медичного реабілітаційного центру МВС України "Південний Буг" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖИЛ СІТІ БУД" про розірвання договору № 790-ВТ про закупівлю робіт від 16.09.2025 та про стягнення 558 654,21 грн.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 03.04.2026 справу передано для розгляду судді Яремчуку Ю.О. 
Ухвалою суду від 07.04.2026 відкрито провадження у справі № 910/2701/26. Визначено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 07.05.2026. 
На визначену дату судом в судове засідання з`явився представник позивача.
Представник відповідача не з`явились, про дату, час та місце судового засідання належним чином повідомлені ухвалою суду від 07.04.2026. 
За результатами проведеного судового засідання суд дійшов висновку про закриття підготовчого провадження та призначення судового розгляду справи по суті, про що винесено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.
Ухвалою суду від 07.05.2026 повідомлено учасників справи про розгляд справи по суті, що відбудеться 03.06.2026.
На визначену дату судом в судове засідання з`явився представник позивача 
Представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце судового засідання належним чином повідомлений ухвалою суду від 07.05.2026.
Зокрема ухвали суду від 07.04.2026 та 07.05.2026 були направлені відповідачу в електронний кабінет системи "Електронний суд" та отримані останнім, про що свідчать довідки про доставку електронних листів.
Згідно з частиною 5 та 7 статті 6 Господарського процесуального кодексу України, суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
Частиною 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Відповідно до пункту 17 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (надалі - ЄСІТС) затверджено рішенням Вищої ради правосуддя № 1845/0/15-21 від 17.08.2021, особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд вручає будь-які документи у справах, у яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення в паперовій формі за окремою заявою.
Пунктом 37 Положення про ЄСІТС внормовано, що підсистема “Електронний суд” забезпечує можливість автоматичного надсилання матеріалів справ в електронному вигляді до Електронних кабінетів учасників справи та їхніх повірених.
До Електронних кабінетів користувачів надсилаються у передбачених законодавством випадках документи у справах, які внесені до автоматизованої системи діловодства судів (далі - АСДС) та до автоматизованих систем діловодства, що функціонують в інших органах та установах у системі правосуддя. Документи у справах надсилаються до Електронних кабінетів користувачів у випадку, коли вони внесені до відповідних автоматизованих систем у вигляді електронного документа, підписаного кваліфікованим підписом підписувача (підписувачів), чи у вигляді електронної копії паперового документа, засвідченої кваліфікованим електронним підписом відповідального працівника суду, іншого органу чи установи правосуддя (далі - автоматизована система діловодства).
Згідно з пунктом 42 Положення про ЄСІТС у разі наявності в особи Електронного кабінету засобами ЄСІТС забезпечується надсилання до автоматизованої системи діловодства підтвердження доставлення до Електронного кабінету користувача документа у справі.
Відповідно до п.2 ч.6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.
Згідно абз.2 ч.6 ст.242 ГПК України, якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
Враховуючи вищевикладене, відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.
Відповідач своїм правом у визначений судом строк на подання відзиву на позов оформлений згідно вимог ст.165 ГПК України разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача не скористався.
Відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки до судового засідання та подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.
Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.
Представник позивача позов підтримав в повному обсязі. 
03.06.2026 в судовому засіданні в порядку ст. 240 ГК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на наявність правових підстав, передбачених ст. 651 Цивільного кодексу України, для розірвання договору про закупівлю робіт № 790-ВТ від 16.09.2025, а також з огляду на порушення строків початку виконання робіт є підставою для нарахування відповідачу пені.
Відповідач не скористався своїм правом на подання своєї процесуальної позиції стосовно заявлених позовних вимог.
Із наявних доказів в матеріалах справи судом встановлено наступне: 16.09.2025 за результатами закупівлі (оголошення в електронній системі публічних закупівель UA-2025-07-16-007436-a між Медичним реабілітаційним центром МВС України «Південний Буг» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЖИЛ СІТІ БУД» укладено Договір №790-ВТ про закупівлю робіт.
Відповідно до п. 1.1. договору - Підрядник зобов`язується своїми силами і засобами та на свій ризик виконати роботи, зазначені в проектній документації, що виготовлена на об`єкт: «Капітальний ремонт частини приміщень двоповерхового корпусу в МРЦ МВС України «Південний Буг» м. Хмільник, Вінницької області, вул. Шевченка, 25А», а Замовник зобов`язується надати Підряднику будівельний майданчик (фронт робіт), передати дозвільну документацію, прийняти від Підрядника закінчені роботи (об`єкт будівництва) та оплатити їх.
Найменування робіт - «Капітальний ремонт частини приміщень двоповерхового корпусу в МРЦ МВС України «Південний Буг» м. Хмільник, Вінницької області, вул. Шевченка, 25А», оголошення в електронній системі закупівель UA-2025-07-16-007436-a. Кількість (обсяг) та види робіт: відповідно до проектної документації. (п.1.2. договору).
Склад і обсяги робіт можуть бути переглянуті в процесі будівництва у разі внесення змін до проектної документації в порядку, зазначеному в п.53 Загальних умов укладання та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2005 №668, з урахуванням змін і доповнень (далі - Загальні умови) (п.1.3. договору).
Пунктом 3.1. договору визначено, що Договірна ціна (ціна Договору) є твердою та визначається на підставі Додатку № 1, що є невід`ємною частиною Договору (Договірна ціна), враховує всі можливі податки, збори та інші обов`язкові платежі і становить 15 777 000 гривень 00 коп. (п`ятнадцять мільйонів сімсот сімдесят сім тисяч гривень 00 коп.) з ПДВ. Фінансування робіт проводиться за планом, який є невід`ємною частинною цього Договору (Додаток №6).
Сума асигнувань на 2025 рік становить 11 000 000,00 гривень (одинадцять мільйонів гривень 00 коп.) з ПДВ. Джерелом фінансування виконання робіт у 2025 році є кошти державного бюджету.
Сума асигнувань на 2026 рік становить 4 777 000 гривень 00 коп. (чотири мільйони сімсот сімдесят сім тисяч гривень 00 коп.) з ПДВ. Джерелом фінансування виконання робіт у 2026 році є кошти державного бюджету.
Фінансування робіт в наступних роках буде здійснюватися в межах призначень, визначених у відповідних рішеннях про виділення коштів.
Договірна ціна (ціна Договору) є твердою та визначається на підставі Додатку 1 що є невід`ємною частиною Договору (договірна ціна) враховує всі можливі податки, збори та інші обов`язкові платежі та становить 15 777 000 грн 00 коп. 
Пунктом 4.2. Договору передбачено, що розрахунки проводяться тільки за фактично виконані роботи протягом до 10-ти календарних днів після підписання Замовником представлених Підрядником належно оформлених актів виконаних робіт (Форма КБ-2в) та довідки (Форма КБ-3), рахунку на оплату, шляхом проміжних платежів та тільки в межах бюджетних призначень та при умові поступлення коштів на рахунок Замовника по даному об`єкту.
Оплата за договором підряду здійснюється на підставі актів форми КБ-2в та КБ-3 протягом поточного місяця у якому підписані акти виконаних робіт або у наступному за поточним (п.4.13. Договору).
Пунктом 5.1. Договору передбачено строк виконання робіт до 31 березня 2026 року.
Виконання робіт здійснюється на підставі Календарного графіку виконання робіт (Додаток №6, який є невід`ємною частиною цього Договору), в якому зазначаються дати початку та закінчення всіх основних видів робіт та об`єкту будівництва в цілому, передбачених даним Договором. Календарний графік виконання робіт складає Підрядник та передає його Замовнику під час підписання Договору (п.5.1.1. Договору).
Підрядник розпочинає виконання робіт протягом 3 днів з дня виконання Замовником зобов`язань щодо: надання будівельного майданчика (фронту робіт); передачі проектної документації, передачі дозвільних документів на початок робіт (п.5.1.2. Договору).
Пунктом 5.2. Договору визначено місце виконання робіт: вул.Шевченка, 25-А м.Хмільник Вінницька область 22000.
31.10.2025 Сторонами було внесено зміни до Договору та викладено в новій редакції Додаток №6 Календарний графік робіт на підставі Додаткової угоди №2.
Так, судом встановлено, що відповідно до Календарного графіку виконання робіт (з урахуванням внесених змін), Сторонами на листопад місяць 2025 було погоджено виконання таких видів загальнобудівельних робіт: стіни та перегородки, вікна та двері, підлоги, опорядження внутрішнє, ганок, пандус; опалення та вентиляція: опалення, вентиляція, кондиціювання; водопостачання та каналізація: демонтажні роботи, господарчо-питний водопровід В1, гаряче водопостачання Т3, Т4, гаряче та холодне водопостачання радону Р1, Р3, господарчо- побутова каналізація К1; електротехнічні рішення. 
Вартість вказаних робіт згідно Плану фінансування будівництва (Додаток №7 до Договору) становить 3 283 555 грн 38 коп.
Судом встановлено, що відповідач не приступив до виконання робіт, натомість повідомив про призупинення робіт та просив розглянути можливість значного продовження терміну виконання робіт у зв`язку з настанням незалежних від нього обставин.
Так, листом №03/11 від 03.11.2025 (а.с. 60) ТОВ «ЖИЛ СІТІ БУД» повідомив МРЦ МВС України «Південний Буг», що внаслідок обставин, які не залежать від волі підприємства, неможливо продовжувати виконання робіт за договором, а саме: накладення арешту на усі рахунки ТОВ «ЖИЛ СІТІ БУД» згідно Ухвали Святошинського районного суду м.Києва (справа №1-кс/759/6905/25 від 28.10.2025р.); відсутність технічного керівництва над процесом виконання робіт через мобілізацію головного інженера до лав ЗСУ; продовження воєнного стану в Україні, що ускладнює логістику постачання будівельних матеріалів, переміщення працівників та можливість залучення нових фахівців для виконання робіт.
За результатами розгляду вказаного Листа №03/11 від 03.11.2025 Медичним реабілітаційним центром МВС України «Південний Буг» визнано неприйнятними вказані Підрядником обставини, щодо призупинення робіт (продовження терміну виконання робіт) та у відповідь надіслано Вимогу №33/11-938 від 17.11.25 ТОВ «ЖИЛ СІТІ БУД» про своєчасне виконання робіт у відповідності до Додатку №6 Календарний графік виконання робіт та неухильне дотримання умов укладеного Договору №790-ВТ від 16.09.2025, яка залишена без задоволення.
Позивачем в позові стверджується, що пунктом 6.2. розділу 6 Договору №790-ВТ від 16.09.2025 передбачено права МРЦ МВС України «Південний Буг» - як Замовника, зокрема: достроково розірвати цей Договір у разі невиконання зобов`язань Підрядником (п.п.6.2.1.); контролювати якість та строки виконання Робіт встановлені цим Договором (п.п.6.2.3.); ініціювати дострокове розірвання Договору у разі невиконання Підрядником своїх зобов`язань за договором у разі затримки початку виконання робіт з вини Підрядника більше ніж на 20 календарних днів (п.п.6.2.8.); відмовитись від договору підряду та вимагати відшкодування збитків, якщо Підрядник своєчасно не розпочав роботи або виконує їх настільки повільно, що закінчення їх у строк визначений договором стає неможливим (п.п.6.2.10.)
Розділом 13 Договору, Сторони погодили порядок внесення змін та розірвання Договору.
Положеннями п.13.1. Договору закріплено, що внесення змін у Договір чи його розірвання допускається тільки за згодою сторін, якщо інше не встановлено Договором або законом. У разі відсутності такої згоди заінтересована сторона має право звернутись до суду.
Відповідно до п.13.10 Договору, сторона Договору, яка вважає за необхідне внести зміни у Договір чи розірвати його, повинна надіслати відповідну пропозицію другій стороні.
Сторона Договору, яка одержала пропозицію про внесення змін у договір підряду або розірвання його, у двадцятиденний строк повідомляє другу сторону про своє рішення (п.13.10.1 Договору).
Судом встановлено, що керуючись відповідними правами закріпленими положеннями підпунктів 6.2.8., 6.2.10. розділу 6 Договору №790-ВТ від 16.09.2025 Медичний реабілітаційний центр МВС України «Південний Буг» повідомив (лист № 33/11-1017 від 18.12.2025 а.с. 61) ТОВ «ЖИЛ СІТІ БУД» про відмову від Договору №790-ВТ від 16.09.2025 про закупівлю робіт та його розірвання, у зв`язку із порушенням останнім строків виконання робіт та направлено Додаткову угоду №3 від 20 грудня 2025 року про розірвання Договору про закупівлю робіт №790- ВТ від 16.09.2025р. - з 20 грудня 2025 року.
Як слідує з матеріалів справи, відповідачем вказане повідомлення - не було отримано, а Додаткову угоду №3 від 20 грудня 2025 року про розірвання Договору про закупівлю робіт №790-ВТ від 16.09.2025- не було підписано, що підтверджується поверненням вказаних повідомлень на адресу позивача, яке наявне в матеріалах справи.
Повідомленням № 33/11-967 від 01.12.2025 (а.с. 120) позивачем було сповіщено відповідача про відмову від Договору №790-ВТ від 16.09.2025 про закупівлю робіт та його розірвання, у зв`язку із порушенням останнім строків виконання робіт.
Відповідно до положень п.11.4. Договору №790-ВТ від 16.09.2025 Сторона з вини якої призупиняються роботи або розривається Договір зобов`язана компенсувати іншій стороні витрати і збитки зумовлені цими обставинами. Усі документи і розрахунки для здійснення кінцевих розрахунків при розриванні договору надаються зацікавленою стороною протягом місяця з моменту прийняття рішення.
26.02.2026 позивачем було направлено Претензію №33/11-190 (а.с. 123) щодо сплати штрафних санкцій (пені) нарахованих відповідачу за Договором №790-ВТ від 16.09.2025 про закупівлю робіт.
Виходячи зі змісту умов п.13.2., 13.2.1., 13.10.2. Договору, які передбачають: внесення змін у договір оформляється додатковою угодою. Всі зміни і доповнення до договору оформляються у вигляді додаткової угоди до цього Договору та є його невід`ємною частиною. Додаткові угоди та додатки до цього договору є його невід`ємними частинами і мають юридичну силу у разі, якщо вони викладені у письмовій формі підписані Сторонами та скріплені їх печатками. У разі коли сторони не досягли згоди щодо внесення змін у договір або розірвання його чи у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона може звернутись до суду.
Враховуючи факт неотримання відповідачем вищезазначених повідомлень №33/11-967 від 01.12.2025, №33/11-1017 від 18.12.2025 Додаткової угоди №3 про розірвання договору, та відповідно відсутність будь-якої відповіді, позивач звертається до суду із позовною вимогою про розірвання Договору №790-ВТ про закупівлю робіт від 16.09.2025.
Крім того, предметом даного позову виступає ще й майнова вимога щодо стягнення з ТОВ «ЖИЛ СІТІ БУД» штрафних санкцій (пені), внаслідок порушення останнім договірних зобов`язань щодо строків виконання підрядних робіт запланованих на листопад 2025 за Договором, оскільки такі роботи не були виконані як станом на 01.12.2025 (як це передбачено Календарним графіком виконання робіт), так і станом на дату звернення позивача до суду.
Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позову, суд виходив з наступного.
Договір про закупівлю послуг №790-ВТ від 16.09.2025 був укладений сторонами за результатами проведення процедури відкритих торгів на виконання вимог Закону України "Про публічні закупівлі" від 25.12.2015 № 922-VIII, який встановлює правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади.
Частиною 1 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" встановлено, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.
В силу вимог ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Закон України "Про публічні закупівлі" не містить виключень з цього правила. Таким чином, укладений на підставі даного Закону договір може бути розірваний, зокрема, з підстав, визначених цивільним законодавством.
Відповідно до частини 1 статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
Згідно з частиною 2 статті 849 Цивільного кодексу України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.
Згідно з частиною 3 статті 849 Цивільного кодексу України, якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника.
Водночас частиною 4 статті 849 Цивільного кодексу України передбачено право замовника у будь-який час та за будь-яких обставин відмовитись від договору. Однак у цьому разі така відмова може мати наслідком для замовника: обов`язок сплатити кошти за виконану частину роботи та відшкодувати збитки підряднику.
Крім того, статтею 853 Цивільного кодексу України передбачено порядок прийняття замовником роботи, виконаної підрядником.
Замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.
Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.
Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).
Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов`язаний негайно повідомити про це підрядника.
У разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза. Витрати на проведення експертизи несе підрядник, крім випадків, коли експертизою встановлена відсутність порушень договору підряду або причинного зв`язку між діями підрядника та виявленими недоліками. У цих випадках витрати на проведення експертизи несе сторона, яка вимагала її призначення, а якщо експертизу призначено за погодженням сторін, - обидві сторони порівну.
Відповідно до статті 852 Цивільного кодексу України якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором.
За наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.
В обґрунтування позову позивач стверджує, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за Договором, не приступив до виконання робіт згідно погоджеого Календарного графіку, що є істотним порушенням умов цього Договору та підставою для його розірвання.
Матеріали справи не містять доказів виконання робіт відповідачем.
Натомість матеріали справи містять докази звернення позивача до ТОВ «ЖИЛ СІТІ БУД» з пропозицією розірвати договір та містять повідомлення про відмову від договору тайого розірвання.
Щодо вимог про розірвання Договору слід зазначити наступне.
Так, за загальним правилом, визначеним у частині першій статті 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому, розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором.
Згідно з частиною другою статті 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Отже, йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. У такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 Цивільного кодексу України. Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. Водночас, йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона (Наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25.06.2020 у справі № 910/2683/19, від 17.03.2020 у справі № 911/1102/19, від 07.08.2018 у справі № 910/22259/17, від 14.08.2018 у справі № 910/22454/17, від 28.08.2018 у справі № 910/20932/17, від 02.10.2018 у справі № 910/21033/17, від 16.10.2018 у справі № 910/3568/18, від 19.02.2019 у справі № 910/4427/18, від 03.12.2019 у справі № 910/5001/19).
Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотного порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - «значної міри» позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Отже, розглядаючи відповідну справу та застосовуючи частину другу статті 651 Цивільного кодексу України підлягають встановленню судом та доказуванню позивачем (враховуючи принцип змагальності в господарському процесі) обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача і заперечення відповідача, зокрема щодо існування саме істотного порушення договору та якими доказами таке істотне порушення підтверджується; суду належало перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.
Суд звертає увагу на існування сталої практики Верховного суду відносно критеріїв визначення «істотного порушення» при застосуванні положень статей 651 та 652 Цивільного кодексу України, які встановлюють підстави зміни або розірвання договору, а також на те, що вони є загальними для усіх майнових правовідносин, а, отже, вказані висновки повинні враховуватись судами під час вирішення аналогічних спорів (Близька за змістом правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 26.01.2021 у справі № 916/1655/18).
Як уже з`ясовано судом 18.12.2025 Медичним реабілітаційним центром МВС України «Південний Буг» було направлено на юридичну адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖИЛ СІТІ БУД» письмове повідомлення №33/11-1017 та Додаткову угоду №3 від 20 грудня 2025 року про розірвання Договору про закупівлю робіт №790- ВТ від 16.09.2025р. - з 20.12.2025. Відповідачем вказане повідомлення - не було отримано, а Додаткову угоду №3 від 20.122025 про розірвання Договору про закупівлю робіт №790-ВТ від 16.09.2025р. - не було підписано, що підтверджується поверненням вказаних повідомлень на адресу Позивача
Виходячи зі змісту умов п.13.2., 13.2.1., 13.10.2. Договору, які передбачають: внесення змін у договір оформляється додатковою угодою. Всі зміни і доповнення до договору оформляються у вигляді додаткової угоди до цього Договору та є його невід`ємною частиною.
Додаткові угоди та додатки до цього договору є його невід`ємними частинами і мають юридичну силу у разі, якщо вони викладені у письмовій формі підписані Сторонами та скріплені їх печатками. У разі коли сторони не досягли згоди щодо внесення змін у договір або розірвання його чи у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона може звернутись до суду.
Судом встановлено, факт неотримання відповідачем вищезазначених повідомлень №33/11-967 від 01.12.2025, №33/11-1017 від 18.12.2025 Додаткової угоди №3 про розірвання договору та відповідно відсутність будь-якої відповіді.
Суд, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, надавши оцінку укладеному Договору та врахувавши наведену практику Верховного Суду та Верховного Суду України, зокрема, з посиланням на висновки викладені у постановах Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 910/21148/17, від 15.05.2019 у справі № 913/422/18, від 29.04.2021 № 916/3904/19 а також положення норм законодавства, що регулюють порядок розірвання договору за рішенням суду за ініціативою однієї зі сторін, дійшов висновку, що позивач довів обставини, які передбачали б можливість розірвання укладеного Договору з підстав, заявлених позивачем у позові та які свідчать про істотність порушення відповідачем умов Договору в розумінні частини другої статті 652 Цивільного кодексу України.
Як убачається з позовної заяви предметом спору у цій справі є, зокрема, стягнення 558 654, 21 грн пені.
Згідно з частиною 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог частини 1 статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ЖИЛ СІТІ БУД» порушило взяті на себе зобов`язання і станом на сьогодні останнім так і не розпочато виконання робіт за спірним договором підряду. 
За приписами частини першої статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ч.1 ст.548 Цивільного кодексу України).
Поняття неустойки (штрафу, пені) розкрито у ст.549 Цивільного кодексу України.
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).
Відповідно до частини першої статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Відповідно до пункту 7.2. Договору, у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань з вини Підрядника, Підрядник сплачує Замовнику штрафні санкції у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який сплачується пеня, від суми невиконаних чи несвоєчасно виконаних робіт за кожний день затримки згідно календарного плану.
Відповідно до пункту 7.6. Договору, у разі виявлення порушень умов договору щодо строку виконання робіт з вини Підрядника, Підрядник зобов`язується у 30-денний строк власними силами усунути недоліки, в разі прострочення цього терміну Підрядник сплачує пеню в розмірі 0,1 вартості робіт, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення.
Судом встановлено, що вартість невиконаних робіт згідно Плану фінансування будівництва (Додаток №7 до Договору у редакції Додаткової угоди №2 від 31.10.2025 на листопад 2025 року становить 3 283 555 грн 38 коп.
Відповідно до положень п.11.4. Договору №790-ВТ від 16.09.2025 Сторона з вини якої призупиняються роботи або розривається Договір зобов`язана компенсувати іншій стороні витрати і збитки зумовлені цими обставинами. Усі документи і розрахунки для здійснення кінцевих розрахунків при розриванні договору надаються зацікавленою стороною протягом місяця з моменту прийняття рішення.
Пункт 12.3. Договору передбачає, що закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.
Зміст наведених вище норм законодавства доводить наявність правових підстав для захисту МРЦ МВС України «Південний Буг» своїх порушених прав та інтересів, шляхом звернення до суду з вимогою про відшкодування винною стороною ТОВ «ЖИЛ СІТІ БУД» пені у зв`язку з порушенням зобов`язання за договором.
Поряд з цим, Гарантована статтею 61 Конституції України заборона подвійного притягнення до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме має на меті уникнути несправедливого покарання за одне й те саме правопорушення двічі.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 1 червня 2021 р. у справі № 910/12876/19.
Суд зазначає, що на відносини між господарюючими суб`єктами зазначені поширюється обмеження ст. 61 Конституції України, оскільки заявлена пеня по п.п. 7.2., п.п. 7.6. договору є фактично подвійним притягненням до відповідальності за порушення строків виконання умов договору.
На думку суду, наявність у договорі умов щодо стягнення з відповідача, який порушив господарське зобов`язання за договором, двох видів пені (одного виду) з однаковою базою для нарахування пені з огляду на правову природу не грошового зобов`язання не відповідає статті 61 Конституції України. Вказаний критерій з огляду на застосовану конструкцію формулювання та його правовий характер є абсолютним та має застосуватися у всіх випадках, не враховуючи наявності чи відсутності іншого.
Судом враховано, що 26.02.2026 позивачем було направлено Претензію №33/11-190 щодо сплати штрафних санкцій (пені) нарахованих відповідачу за Договором №790-ВТ від 16.09.2025 про закупівлю робіт.
Станом на дату звернення позивача до господарського суду, відповідач так і не сплатив суму пені вказану у Претензії №33/11-190 від 26.02.2026.
Відповідно неналежне виконання господарського зобов`язання полягає у простроченні підрядника у строк виконати роботи за договором підряду.
Таке ж розуміння прострочення боржника в зобов`язанні вбачається і з приписів частини першої статті 612 ЦК України, за якою боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Наслідком прострочення виконання зобов`язання є відповідальність боржника перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.
Зміст прав та обов`язків учасників господарських відносин за договором підряду полягає в тому, що одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу (стаття 837 ЦК України).
Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.
Як уже зазначалося, дослідивши зміст прав та обов`язки сторін у цій справі, суд визначив, що Договір за правовою природою є господарським договором підряду, оскільки він містить зобов`язання як з виконання роботи.
Стаття 846 ЦК України надає сторонам договору підряду можливість встановити у договорі строки виконання роботи або її окремих етапів. Якщо в договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання в розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.
Частина друга статті 849 ЦК України надає замовнику право під час виконання роботи відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим.
Суд встановив, що Договором визначено, зокрема, санкції, які застосовуються до виконавця за порушення невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань (п. 7.2. договору) та у разі виявлення порушень умов договору щодо строку виконання робіт (п.7.6. договору).
Суд розцінює п. 7.6. договору як такий, що встановлена ним санкція може застосовуватись уже до розпочатих робіт у відповідно до умов договору, натомість як слідує з матеріалів справи роботи відповідачем невиконання спірного договору підряду не були розпочаті взагалі.
З огляду на встановлені обставини справи суд дійшов висновку про задоволення нарахованої пені в розмірі 256 567,12 грн передбаченої п. 7.2. договору, якою погоджено невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань з вини Підрядника. Підрядник сплачує Замовнику штрафні санкції у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який сплачується пеня, від суми невиконаних чи несвоєчасно виконаних робіт за кожний день затримки згідно календарного плану, з огляду на встановлення судом обставин щодо відсутності початку погоджених робіт згідно Календарного графіку. В решті нарахованої пені слід відмовити.
Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.
Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17, від 25.06.2020 у справі №924/233/18, від 30.06.2022 у справі №927/774/20 та 22.02.2022 у справі №904/6293/20).
Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц (провадження №14-400цс19).
Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" зазначив, що у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом" ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".
Схожий стандарт під час оцінки доказів застосовано у рішенні Європейського суду з прав людини від 15.11.2007 у справі "Бендерський проти України", в якому Суд оцінюючи фактичні обставини справи звертаючись до балансу вірогідностей вирішуючи спір виходив з того, що факти встановлені у експертному висновку, є більш вірогідним за інші докази.
Відповідно до частини 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику зазначеного Суду як джерело права.
Згідно з частиною 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Вказані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки.
Відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.
Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони).
Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування наведених вище висновків.
За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню частково з урахуванням вищенаведеного.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.
Керуючись ст.ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд,-
УХВАЛИВ: 

1. Позов задовольнити частково.
2. Розірвати Договір №790-ВТ про закупівлю робіт від 16.09.2025, укладений між Медичним реабілітаційним центром МВС України «Південний Буг» (місцезнаходження: вул. Шевченка, 25-А, м. Хмільник, Вінницька область, 22000, ідентифікаційний код 08733794) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЖИЛ СІТІ БУД» (місцезнаходження: вулиця Петра Дехтяренка будинок 35 місто Київ ідентифікаційний код 40614486).
3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖИЛ СІТІ БУД» (місцезнаходження: вулиця Петра Дехтяренка будинок 35 місто Київ ідентифікаційний код 40614486) на користь Медичного реабілітаційного центру МВС України «Південний Буг» (місцезнаходження: вулиця Шевченка, 25-А, місто Хмільник, Вінницька область, 22000, ідентифікаційний код 08733794), пеню за порушення умов договору в розмірі 256 567,12 грн.
4. В рішті позову відмовити.
5. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.
6. Згідно з приписами статті 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
7. Відповідно до положень частини 1 статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
8. Примірник судового рішення направити сторонам до електронних кабінетів у системі ЄСІТС.
Повне рішення складено 15 червня 2026 р.

Суддя Яремчук Ю.О.  

віддрук. прим.:
1 - до справи