ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/786/26 Головуючий в І інстанції: Шестакова Я.В.
Номер провадження: 22-ц/819/1028/26 Доповідач: Майданік В.В.

П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2026 року         м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Майданіка В.В.,
суддів: Воронцової Л.П.,
Склярської І.В.,
секретар Середюк О.О., 

учасники справи: 
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 20 квітня 2026 року, ухвалене у складі судді Шестакової Я.В., дата складення повного рішення – 20 квітня 2026 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

Стислий виклад позовної заяви, оскаржуваного судового рішення та апеляційної скарги 

22 січня 2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 , в якому просив розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою.

Позов обґрунтований наступним.
Вони з відповідачкою зареєстрували шлюб 01.10.2011 року.
Наразі спільне проживання та збереження шлюбу між ними не можливе через погіршення стосунків та різні погляди на життя, втрату почуття любові та взаєморозуміння. Шлюбні відносини фактично припинені, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, від шлюбу мають неповнолітню дитину.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23.01.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23.02.2026 року заяву відповідача задоволено, надано сторонам по справі строк на примирення, провадження у справі зупинено.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 24.03.2026 року відновлено провадження.

Позивач в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься його заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи міститься її заява про розгляд справи за її відсутності. Заперечень щодо задоволення позовних вимог від відповідача суду не надходило.

Суд розглянув справу за відсутності її учасників.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 20 квітня 2026 року позов було задоволено, суд ухвалив розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 01.10.2017 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 986. 

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне сімейне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки це суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 просить вказане рішення суду скасувати й ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог. При цьому вона послалася на неповне з`ясування обставин справи, порушення норм процесуального права й неправильне застосування норм матеріального права. 
Зокрема зазначила, що в порушення вимог ст.109 СК України суд першої інстанції формально підійшов до питання, а чи дійсно заява про розірвання шлюбу відповідає волі чоловіка та дружини і чи не будуть після розірвання шлюбу порушеними особисті та майнові права подружжя та їх дитини.
Також вказала, що, досліджуючи письмові докази у справі в якості додатків до позову, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що підпис позивача на позовній заяві не відповідає його підпису в його паспорті громадянина України. 
Також зазначила, що невідомо, які докази у справі та обставини вказали суду першої інстанції на те, що саме розірвання шлюбу є механізмом врегулювання спільного життя подружжя та захистом інтересів одного з подружжя та їх дитини.
Також вказала, що в резолютивній частині рішення зазначено, що суд розірвав їхній шлюб, державна реєстрація якого відбулася 01.10.2017 року, що не відповідає обставинам справи та письмовим доказам. 

Справу було призначено до апеляційного розгляду на 09.06.2026 року о 08:20 годині, однак учасники справи, які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до суду не з`явилися й про причини неявки суд не повідомили. У зв`язку з цим апеляційний суд вважає причину неявки в судове засідання вказаних осіб неповажною, вважає, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка вказаних осіб не перешкоджає розгляду справи, а тому ухвалив розглянути справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке. 

Фактичні обставини, встановлені судом

З матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається наступне. 

01.10.2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб, про що Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області складено актовий запис № 986, після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінилося на " ОСОБА_4 ".

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилася дитина – дочка ОСОБА_5 , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні складено актовий запис № 518.

Також з матеріалів справи вбачається, що до Херсонського міського суду звернувся 26 травня 2026 року командир військової частини НОМЕР_1 з листом, в якому зазначив, що у вказаній військовій частині Національної гвардії України проходив службу командир 3 патрульної роти патрульного батальйону військової частини НОМЕР_1 лейтенант військової служби за контрактом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 22 травня 2026 року у відділенні АРіТ лейтенант ОСОБА_1 , який перебував на стаціонарному лікуванні з 16.05.2026 року після поранення, помер. Просить надіслати до військової частини копію судового рішення у справі про розірвання шлюбу з метою оформлення документів на одноразову грошову допомогу.

Нормативно-правове обґрунтування та позиція суду апеляційної інстанції

Щодо заяви ОСОБА_2 про закриття провадження у справі у зв`язку зі смертю ОСОБА_1 та процесуального правонаступництва 

У своїй заяві, поданій 06.06.2026 року через підсиситему Електронний суд ОСОБА_2 просить оскаржуване рішення скасувати і закрити провадження у справі у зв`язку зі смертю однієї зі сторін.

Як вбачається з листа командир військової частини НОМЕР_1 , відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до ч.1 ст.55 ЦПК України ("Процесуальне правонаступництво") у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Суд апеляційної інстанції враховує, що у цих відносинах, щодо яких виник спір (щодо розірвання шлюбу), заміна особи у відносинах не допускається. А тому відсутні підстави для залучення до участі у справі правонаступника відповідача ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Враховуючи наведене, що смерть позивача настала після ухвалення оскаржуваного рішення (відповідно 22 травня 2026 року та 20 квітня 2026 року), апеляційний суд вважає, що у задоволенні клопотання про скасування оскаржуваного рішення та закриття провадження у справі слід відмовити.

Щодо суті спору
З позову вбачається, що на теперішній час сторони шлюбних стосунків не підтримують. Між сторонами відсутні спори з приводу розподілу спільного майна та утримання дітей. Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу не встановлено. 

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про розірвання шлюбу, оскільки він є правильним по суті і до нього він дійшов при повному та всебічному дослідженні обставин справи та давши належну оцінку зібраним у справі доказам. Суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення, правильно встановив характер правовідносин сторін у справі та застосував до цих правовідносин норми матеріального права, які їх регулюють, і вирішив справу з дотриманням норм процесуального права.

Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч.1 ст.24 СК України).

Частинами 3 і 4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України.

За змістом ч.3 ст.109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ч.1 ст.110, ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За ч.1 ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. 

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Встановивши, що шлюб має формальний характер, а подружні відносини між сторонами припинено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу і поновлювати шлюбні відносини не має наміру, що подальше спільне життя та збереження сім`ї є неможливим, суд першої інстанції, ураховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою (стаття 51 Конституції України), дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. 

Разом з тим, розриваючи шлюб між сторонами, суд не звернув увагу на встановлені обставини справи в частині дати реєстрації шлюбу, а саме 01.10.2011 року, та помилково зазначив про розірвання шлюбу між сторонами, зареєстрованого 01.10.2017 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 986. Про це обґрунтовано зазначено в апеляційній скарзі.

Отже, в цій частині доводи апеляційної скарги підлягають задоволенню. 

В решті доводи апеляційної скарги не обґрунтовані вимогами закону, не доведені належними доказами, є такими, що висновків суду не спростовують. 
Зокрема, слід залишити поза увагою посилання скаржника на те, що суд формально підійшов до питання, а чи дійсно заява про розірвання шлюбу відповідає волі чоловіка та дружини, чи не будуть після розірвання шлюбу порушеними особисті та майнові права подружжя та їх дитини і чи є розірвання шлюбу механізмом врегулювання спільного життя подружжя та захистом інтересів одного з подружжя та їх дитини. 
При цьому суд апеляційної інстанції враховує дійсні обставини справи, встановлені судом, які свідчать про те, що шлюб має формальний характер, подружні відносини між сторонами припинено і відповідач відновлювати їх не бажає. Апеляційний суд також враховує, що сторони вже деякий час проживають окремо, що ухвалою суду першої інстанції від 23.02.2026 року було частково задоволено клопотання відповідачки і сторонам було надано строк для примирення тривалістю один місяць, до 23.03.2026 року, враховує, що з часу подання позову (22.01.2026 року) до часу ухвалення судового рішення апеляційний судом (08.06.2026 року) пройшов достатній час (чотири з половиною місяців) для того, щоб сторонам, зокрема і позивачу, розібратися у своїх почуттях та поглядах на шлюб і прийняти зважене рішення щодо цього. І, як встановлено, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Суд апеляційної інстанції вважає, що примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства, що суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Також враховує й те, що й закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя, а також те, що надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком. Саме такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 26 листопада 2018 року у справі № 761/33261/16-ц.
Також не можуть бути прийняті до уваги й посилання скаржника на неврахування судом того, що підпис позивача на позовній заяві не відповідає його підпису в його паспорті громадянина України. При цьому апеляційний суд, вважаючи вказаний довід неспроможним, враховує те, що визначальним в даному випадку є не відповідність підпису відповідача, зробленого в позовній заяві, його підписам на інших офіційних документах, зокрема в паспорті громадянина України, а саме волевиявлення його на подання вказаного позову. А оскільки матеріалами справи не спростовано подання цього позову саме позивачем ОСОБА_1 , то відсутні підстави для застосування відповідних процесуальних наслідків.
Висновки суду апеляційної інстанції

Згідно з пунктами 1, 2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (пункт 1), скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункт 2).

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з п.3 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи. 

Враховуючи викладене, невідповідність обставинам справи висновків суду в частині зазначення дати реєстрації шлюбу, який підлягає розірванню, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду в частині зазначення дати реєстрації шлюбу на підставі п.2 ч.1 ст.374, п.3 ч.1 ст.376 ЦПК України необхідно змінити, вказавши про розірвання шлюбу між сторонами, який було зареєстровано 01 жовтня 2011 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 986. 

Керуючись ст.ст.367, п.2 ч.1 ст.374, ст.375, п.3 ч.1 ст.376 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 20 квітня 2026 року в частині зазначення дати реєстрації шлюбу, який підлягає розірванню, змінити, розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який було зареєстровано 01 жовтня 2011 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 986.

В решті це ж рішення залишити без змін. 

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. 

Дата складення повної постанови – 09 червня 2026 року. 

Головуючий     _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Майданік

Судді:      _ _ _ _ _ _ _ _ _   Л.П. Воронцова

_ _ _ _ _ _ _ _ _   І.В. Склярська