П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/36241/25	
перша інстанція: суддя Радчук А.А.,
повний текст судового рішення
складено 12.03.2026, м.Одеса
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючої-судді – Казанчук Г.П.
суддів – Градовського Ю.М., Єщенка О.В.
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одеса апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 березня 2026 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВИКЛАД ОБСТАВИН :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області, в якому просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо не здійснення перерахунку та невиплати ОСОБА_2 не доплаченого грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням щомісячної премії за липень 2024 року та з урахуванням скасування п. 3 Наказу ГУНП в Одеській області від 05.07.2024 року № 1736 в частині застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_2 не доплачене грошове забезпечення та одноразову грошову допомогу при звільненні з урахуванням щомісячної премії за липень 2024 року у розмірі 123 037 (сто двадцять три тисячі тридцять сім) гривень 07 копійок, та з урахуванням скасування п. 3 Наказу ГУНП в Одеській області від 05.07.2024 року № 1736 в частині застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани; 
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо не нарахування та невиплати в повному обсязі на користь ОСОБА_2 грошового забезпечення у вигляді доплати за службу в нічний час за період з листопада 2015 року по червень 2024 року включно; 
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_2 в повному обсязі не доплачене грошового забезпечення у вигляді доплати за службу в нічний час за період з листопада 2015 року по червень 2024 року включно у розмірі - 1 283 (одна тисяча двісті вісімдесят три) гривні 59 копійок. 7); 
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо не нарахування та невиплати на користь ОСОБА_2 індексації грошового забезпечення за період з листопада 2015 року по листопад 2017 року; 
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_2 індексацію грошового забезпечення за період з листопада 2015 року по листопад 2017 року; 
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо нездійснення, ОСОБА_2 доплати до грошового забезпечення у розмірі до 50 % від грошового забезпечення за період з 2020 року по 30.06.2023 року пропорційно відпрацьованому часу під час виконання службових обов`язків в умовах безпосереднього контакту з населенням відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375 “Про деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни”; 
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_2 заборгованість у вигляді доплати до грошового забезпечення у розмірі до 50 % від грошового забезпечення за період з 2020 року по 30.06.2023 року пропорційно відпрацьованому часу під час виконання службових обов`язків в умовах безпосереднього контакту з населенням відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 №375 “Про деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID- 19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни”; 
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області (код за ЄДРПОУ - 40108740) здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_2 (РНОКПП – НОМЕР_1 ) середній заробіток за час затримки розрахунку у сумі - 263 713 (двісті шістдесят три тисячі сімсот тринадцять) гривень 86 копійок; 
- стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області (код за ЄДРПОУ - 40108740) на користь ОСОБА_2 судові витрати, а саме: витрати на правничу допомогу у розмірі – 8 000 (вісім тисяч) гривень та судовий збір у розмірі - 4 844 (чотири тисячі вісімсот сорок чотири) гривні 80 копійок.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що позивач проходив службу в Національній поліції України на посаді інспектора відділу диспетчерської служби управління організаційно аналітичного забезпечення та оперативного реагування Головного управління Національної поліції в Одеській області. Наказом від 08.07.2024 року № 1057 о/с був звільнений зі служби в поліції за власним бажанням.
Проте, як вважає позивач, під час проходження служби та при звільненні йому не повністю нараховано та виплачено грошового забезпечення, на яке він має право.
Щодо перерахунку грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням щомісячної премії за липень 2024 року у позові зазначено, що Наказом ГУНП в Одеській області від 05.07.2024 року № 1736 до позивача було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани. На підставі даної догани, позивач у місяці застосування дисциплінарного стягнення був позбавлений премії, зокрема, при звільненні позивачу було встановлено премію у розмірі – 0%, що підтверджується копією Наказу від 08.07.2024 року № 1057 о/с. На підставі цього, позивачу було проведено розрахунок та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні без урахування премії. Водночас, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30.12.2024 року по справі № 420/23958/24 було визнано протиправним та скасовано п. 3 наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області № 1736 від 05.07.2024 року в частині застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани. Враховуючи, що судовим рішенням було скасовано пункт наказу про застосування дисциплінарного стягнення, на переконання позивача, у ГУНП в Одеській області виник обов`язок провести ОСОБА_2 перерахунок грошового забезпечення за липень 2024 року, та одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням премії, яка була скасована через дисциплінарне стягнення. 01.09.2025 року сторона позивача отримала копію Наказу № 926 від 15.04.2025 року про скасування п. 3 Наказу ГУНП в Одеській області від 05.07.2024 року № 1736, після чого звернулась до відповідача із заявою щодо здійснення перерахунку та виплати грошового забезпечення за липень 2024 року, одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням розміру премії та виплати інших не доплачених сум. Однак, відповідач листом № 228044-2025 від 22.10.2025 року відмовив у здійсненні перерахунку та виплати, чим порушив права позивача, оскільки одноразова грошова допомога при звільненні виплачується з урахуванням грошового забезпечення поліцейського станом на місяць звільнення з поліції. Отже, грошова допомога має бути розрахована з урахуванням премії за липень 2024 року.
Щодо перерахунку та виплати грошового забезпечення у вигляді доплати за службу в нічний час за період з листопада 2015 року по червень 2024 року, позивач посилався на те, що пунктом 5 пп. 3 Постанови КМУ № 988 та п. 11 розділу II Порядку № 260 передбачена доплата за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час. Позивачу доплата за службу в нічний час виплачувалася з урахуванням погодинної оплати у розмірі – 13,59 грн за годину, проте за розрахунками сторони позивача погодинна оплата розраховується за формулою: 2500 (посадовий оклад Заявника) / 160 (кількість відпрацьованих годин за місяць при 40-годинному робочому тижні), що складає 15,63 грн. за годину. Сторона позивача вважає, що відповідачем було не доплачено доплату за спірний період у розмірі - 1 283, 59 грн.
Щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з листопада 2015 року по листопад 2017 року, у позові зазначено, що відповідно до довідок про складові грошового забезпечення позивачу за період з листопада 2015 року по листопад 2017 року включно індексація грошового забезпечення не виплачувалася, всупереч тому, що гарантована ст. 94 Закону України “Про Національну поліцію” та Законом України “Про індексацію грошових доходів населення”. 
Щодо нарахування та виплати доплати до грошового забезпечення поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину за період з 2020 року по 30 червня 2023 року, у позові зазначено, що Наказом ГУНП в Одеській області від 23.12.2020 року № 2910 було встановлено доплату на період дії карантину поліцейським ГУНП в Одеській області (копія Наказу № 2910 додається). Проте, позивачу доплату під час дії карантину здійснено лише у грудні 2020 року, всупереч тому, що така доплата гарантована постановою КМУ №375. У листі відповідача № 187234-2025 від 19.09.2025 року зазначено, що з березня 2021 року додаткова доплата поліцейським за службу в особливих умовах не нараховувалася, у зв`язку з відсутністю асигнувань, що, на переконання позивача, є неприйнятним, оскільки відсутність коштів на рахунку для виплати доплати на період дії карантину не може бути підставою для позбавлення гарантованих виплат.
Також позивачем заявлені вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, відповідно до ст. 117 КЗпП України.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12 березня 2026 року адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо не здійснення перерахунку та виплати ОСОБА_2 грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням щомісячної премії за липень 2024 року.
Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Одеській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням щомісячної премії за липень 2024 року з урахуванням раніше виплачених сум.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_2 індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 31.10.2017 рр. із застосуванням базового місяця листопад 2015 року.
Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Оденській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_2 індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 31.10.2017 рр. включно із застосуванням базового місяця листопад 2015 року.
В іншій частині позову відмовлено.
Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи свідчать, що позивачу індексація грошового забезпечення за спірний період з листопада 2015 року по листопад 2017 року не нараховувалась та не виплачувалась, що суперечить положенням законодавства та висновкам суду.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Головне управління Національної поліції в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інтанції безпідставно визнав за позивачем право на премію за липень 2024 року, фактично підмінивши собою дискреційні повноваження керівника органу поліції.
Також апелянт вказує, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотання ГУНП про залишення позову без розгляду в частині вимог щодо сум, належних при звільненні.

Рух справи в апеляційній інстанції:
Ухвалами П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.04.2026 року відкрито апеляційне провадження і призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.
Відповідно до вимог статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі – КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
За правилами частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, суд апеляційної інстанції, -

УСТАНОВИВ:

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив службу у Національній поліції України.
Згідно з витягом з наказу начальника Головного управління Національної поліції в Одеській області від 08.07.2024 року №1057 о/с, капітана поліції ОСОБА_2 (0042026), інспектора відділу диспетчерської служби управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування Головного управління Національної поліції в Одеській області, звільнено зі служби в поліції згідно з пунктом 7 частини першої статті 77 Закону України “Про Національну поліцію” за власним бажанням, з 08 липня 2024 року, установивши щомісячну премію за липень 2024 року в розмірі 0%.
Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Одеській області від 05.07.2024 року №1736 до інспектора відділу диспетчерської служби управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування Головного управління Національної поліції в Одеській області капітана поліції ОСОБА_2 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани.
Позивач оскаржив Наказ від 05.07.2024 року №1736 у судовому порядку.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30.12.2024 року у справі №420/23958/24, яке набрало законної сили 28.03.2025 року, визнано протиправним та скасовано п. 3 наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області №1736 від 05.07.2024 року в частині застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани, оголошеної інспектору відділу диспетчерської служби управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП в Одеській області капітану поліції ОСОБА_2 .
Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Одеській області від 15.04.2025 року №926, на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.12.2024 року у справі №420/23958/24, скасовано пункт 3 наказу ГУНП в області від 05.07.2024 № 1736 “Про заходи дисциплінарного впливу” щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани капітанові поліції ОСОБА_3 , інспекторові відділу диспетчерської служби управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП в Одеській області.
Копію наказу від 15.04.2025 року №926 позивач отримав 01.09.2025 року на адресу електронної пошти.
Звернення позивача до суду з даним позовом обумовлено тим, що за період проходження служби та при звільненні йому не повністю нараховано та виплачено грошового забезпечення, на яке він має право, а саме:
розрахунок грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні здійснено без урахування щомісячної премії за липень 2024 року, враховуючи скасування наказу від 15.04.2025 року №926;
не вірно розраховано доплату за службу в нічний час за період з листопада 2015 року по червень 2024 року;
не нараховано та не виплачено індексацію грошового забезпечення за період з листопада 2015 року по листопад 2017 року;
не нараховано та не виплачено доплату до грошового забезпечення поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, за період з 2020 року по 30 червня 2023 року, згідно постанови КМУ №375.
02.09.2025 року в інтересах позивача його представником подано адвокатський запит до Головного управління Національної поліції в Одеській області з проханням надати: 
копії довідки обліку несення служби в нічний час Клієнта за період з листопада 2015 року та до моменту звільнення;
інформацію щодо того, чи виплачувалася Клієнту доплата за роботу в нічний час за період з листопада 2015 року та до моменту звільнення;
копії розрахунку виплаченої Клієнту доплати за роботу в нічний час за період з листопада 2015 року та до моменту звільнення;
інформації щодо того, чи виплачувалася Клієнту додаткова доплата на період дії карантину починаючи з 2020 року та до червня 2023 року;
копії розрахунку виплаченої Клієнту додаткової доплати на період дії карантину починаючи з 2020 року та до червня 2023 року, із зазначенням на підставі якого наказу здійснювалася дана виплата;
копії наказу (наказів) на підставі яких Клієнту здійснювалася виплата додаткової доплати на період дії карантину починаючи з 2020 року та до червня 2023 року.
Листом управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування Головного управління Національної поліції в Одеській області від 19.09.2025 року №187234 надано відповідь на адвокатський запит, де зазначено:
доплата за службу в нічний час ОСОБА_2 за період 2015 року до моменту звільнення нарахована та виплачена згідно з вимогами наказу № 260 y повному обсязі; 
додаткова доплата на період карантину ОСОБА_2 виплачена у грудні 2020 року за жовтень 2020 року у сумі 2251, 24 грн. і складала 18,8% від грошового забезпечення. Відомості щодо формування даних для встановлення та виплати ОСОБА_2 додаткової доплати на період карантину з 2020 року до червня 2023 року до УФЗБО ГУНП в Одеській області не надходили. Додатково повідомляємо, що починаючи з березня 2021 року додаткова доплата поліцейським за службу в особливих умовах не нараховувалася, у зв`язку з відсутністю асигнувань за окремою програмною класифікацією видатків державного бюджету 1007070 “Здійснення доплати поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на встановленого Кабінетом Міністрів України, з метою запобігання поширенню період дії карантину, на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (КФКВ 0310)”.
Листом управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування Головного управління Національної поліції в Одеській області від 03.09.2025 року №2330аз-25 надано інформацію про дати несення служби позивачем протягом періоду з 2020 по 2024 рр. 
23.09.2025 року в інтересах позивача його представником подано заяву відповідачу з проханням:
1. Здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_2 грошове забезпечення та одноразову грошову допомогу при звільненні з урахуванням щомісячної премії за липень 2024 року та з урахуванням скасування наказу в частині застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани.
2. Здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_2 грошове забезпечення у вигляді доплати за службу в нічний час за період з листопада 2015 року по червень 2024 року включно.
3. Здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_2 індексацію грошового забезпечення за період з листопада 2015 року по жовтень 2017 року.
4. Здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_2 доплату до грошового забезпечення поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину за період з 01 жовтня 2021 року по 30 червня 2023 року.
Листом УФЗБО Головного управління Національної поліції в Одеській області вих. № 2280442025 від 22.10.2025 року представнику позивача надано відповідь, якою повідомлено про відсутність підстав для проведення заявлених у заяві перерахунків та виплат.
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Приписами частини 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору та, відповідно до ч.1 ст.308 КАС України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача.
Відповідно до пункту 6 розділу III Порядку №260, поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення.
Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.
Згідно з ч. 6 ст. 8 КАС України, у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права)
Як встановлено судом, у липні 2024 року позивач був позбавлений премії у зв`язку з виконанням дисциплінарного стягнення, накладеного наказом від 05.07.2024 року №1736.
Проте, у зв`язку зі скасуванням рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30.12.2024 року у справі №420/23958/24 наказу від 05.07.2024 року №1736, підстави для позбавлення позивача премії відпали.
Про наявність інших підстав для позбавлення позивача премії у липні 2024 року відповідач не повідомив.
З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності застосування до спірних правовідносин за аналогією закону норму пункту 6 розділу III Порядку №260 щодо виплати позивачу премії за липень 2024 року.
Відповідно до пункту 2 розділу VІII Порядку №260, поліцейським, які звільняються із служби за власним бажанням та мають календарну вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
Згідно пункту 6 розділу VІII Порядку №260, нарахування одноразової грошової допомоги при звільненні із служби здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення, ураховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, процентну надбавку за стаж служби в поліції, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премій, установлених наказами на день звільнення.
Згідно обставин справи, позивачу при звільненні була нарахована та виплачена одноразова грошова допомога при звільненні із служби.
У листі ГУНП в Одеській області від 01.09.2025 року вих. № 163154-2025 підтверджено, що одноразова грошова допомога при звільненні ОСОБА_2 виплачена у серпні 2024 року у сумі 58 695,00 грн. (9 030,00 грн. - з грошового забезпечення у місяці звільнення х 25% х 26 років).
На підставі викладеного, враховуючи, що обчислення грошової допомоги при звільненні здійснюється, виходячи з місячного грошового забезпечення, включаючи премію, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог щодо обчислення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні із служби з урахуванням щомісячної премії за липень 2024 року.
Враховуючи наведене, колегія суддів, як і суд першої інстанції дійшла висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання Головне управління Національної поліції в Одеській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням щомісячної премії за липень 2024 року з урахуванням раніше виплачених сум.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інтанції безпідставно визнав за позивачем право на премію за липень 2024 року, фактично підмінивши собою дискреційні повноваження керівника органу поліції.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.
Отже, дискреційне право органу виконавчої влади обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.
Наділивши державні органи дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.
Такі рішення приймаються на підставі звернення зацікавленої особи та за результатами аналізу поданих нею документів.
Колегія суддів звертає увагу, що у липні 2024 року позивач був позбавлений премії у зв`язку з виконанням дисциплінарного стягнення, накладеного наказом від 05.07.2024 року №1736.
Проте, у зв`язку зі скасуванням рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30.12.2024 року у справі №420/23958/24 наказу від 05.07.2024 року №1736, підстави для позбавлення позивача премії відпали.
Таким чином, враховуючи, що єдиною підставою позбавлення позивача премії був скасований наказ відповідача, то задоволення зазначеної вимоги не є втручанням у дискреційні повноваження апелянта.
Щодо доводів апелянта про пропуск позивачем строку на звернення із позовом до суду, колегія суддів зазначає таке.
У даній справі позивач оскаржує, зокрема, бездіяльність Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо не нарахування та невиплати в повному обсязі на користь ОСОБА_2 грошового забезпечення у вигляді доплати за службу в нічний час за період з листопада 2015 року по червень 2024 року включно, а також бездіяльність щодо нездійснення ОСОБА_2 доплати до грошового забезпечення у розмірі до 50 % від грошового забезпечення за період з 2020 року по 30.06.2023 року пропорційно відпрацьованому часу під час виконання службових обов`язків в умовах безпосереднього контакту з населенням відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375.
Заявлені позовні вимоги необхідно оцінювати, як вимоги про стягнення заборгованості з виплати грошового забезпечення, яке охоплюється поняттями “заробітна плата” і “оплата праці” у тому сенсі, яким їх наповнив Конституційний Суд України у Рішенні від 15 жовтня 2013 №8-рп/2013, а тому спір про грошове забезпечення набуває ознак трудового спору і, враховуючи те, що КАС України не містить норм, які передбачали б строк звернення до адміністративного суду з позовом про стягнення недоотриманої /заборгованої заробітної плати/ грошового забезпечення, то застосуванню до спірних правовідносин підлягає стаття 233 КЗпП України, яка містить спеціальні для окреслених правовідносин норми, які встановлюють строк.
Відповідно до частини 2 статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній до змін, внесених згідно із Законом України від 01.07.2022 №2352-IX) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Законом України від 01.07.2022 №2352-IX, який набрав чинності з 19.07.2022, частини 1 і 2 статті 233 КЗпП України викладено в такій редакції:
“Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.
Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).”.
Отже, з 19.07.2022 строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, що включає усі виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, установлених законодавством, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.
Тобто, редакція ст. 233 КЗпП України, яка раніше не обмежувала строком звернення до суду з питань оплати праці, втратила чинність з 19.07.2022 року.
При цьому, відповідно до пункту першого глави XIX “Прикінцеві положення” КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 № 651 “Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2” відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
Таким чином, строки, визначені статтею 233 КЗпП України, підлягають застосуванню з 01.07.2023 року.
У межах розгляду даної справи позивач просив перерахувати грошове забезпечення за період, який охоплює часові проміжки як до, так і після внесення змін до статті 233 КЗпП України (19 липня 2022 року). 
При цьому, Наказом ГУНП в Одеській області по особовому складу від 08.07.2024 року № 1057 о/с позивача було звільнено зі служби в поліції за власним бажанням.
У такому випадку правове регулювання здійснюється таким чином: правовідносини, які мають місце у період до 19 липня 2022 року, підлягають правовому регулюванню згідно з положенням статті 233 КЗпП України (у попередній редакції); у період з 19 липня 2022 року підлягають застосуванню норми статті 233 КЗпП України (у редакції Закону України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин”).
Такий правовий підхід застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11 липня 2024 року у справі №990/156/23.
За таких обставин, позивачем дотримано строк звернення до суду в частині позовних вимог щодо нарахування та виплати грошового забезпечення у вигляді доплати за службу в нічний час за період з листопада 2015 року по 18 липня 2022 року та щодо здійснення доплати до грошового забезпечення у розмірі до 50 % від грошового забезпечення за період з 2020 року по 18 липня 2022 року пропорційно відпрацьованому часу під час виконання службових обов`язків в умовах безпосереднього контакту з населенням відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375 “Про деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни”.
Щодо позовних вимог в частині нарахування та виплати грошового забезпечення у вигляді доплати за службу в нічний час за період з 19.07.2022 року, та за період з 19.07.2022 року по 30.06.2023 року щодо здійснення доплати до грошового забезпечення у розмірі до 50 % від грошового забезпечення пропорційно відпрацьованому часу під час виконання службових обов`язків в умовах безпосереднього контакту з населенням відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375 “Про деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни”, - то цей період регулюється вже нині чинною редакцією ч. 1 ст. 233 КЗпП України, яка передбачає тримісячний строк звернення до суду із заявою про вирішення трудового спору з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті (з урахуванням пункту першого глави XIX “Прикінцеві положення” КЗпП України).
З урахуванням пункту 1 глави XIX “Прикінцеві положення” КЗпП України та постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року №651, відлік тримісячного строку звернення до суду в частині позовних вимог за період з 19.07.2022 року по 31.07.2025 року почався 01 липня 2023 року, а тому останнім днем звернення до суду з вказаними позовними вимогами є 30 вересня 2023 року, тобто строк для звернення з позовними вимогами за цей період завершився.
Разом із тим, позивач надав до суду копії довідок та розрахункових листів про грошове забезпечення позивача, які були надані відповідачем у вересні 2025 року. Відтак, позивач стверджує, що зміг дізнатися про те, що спірні виплати за вказаний період йому були виплачені не в повному розмірі лише з моменту отримання у вересні 2025 року відповідних документів.
Таким чином, тримісячний строк звернення до суду обчислюється, згідно з чинною редакцією статті 233 КЗпП України, з дня одержання позивачем письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.
Враховуючи, що такі повідомлення отримані позивачем протягом серпня-вересня 2025 року, а до суду він звернувся 23.10.2025 року, то строк не є пропущеним.
Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 23 жовтня 2025 року, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. "а"- "г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.
Керуючись ст.ст.308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 березня 2026 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення, з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Головуюча суддя Г.П. Казанчук

Суддя Ю.М. Градовський

Суддя О.В. Єщенко