Справа № 309/1326/26
Провадження № 3/309/550/26

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 червня 2026 року         м. Хуст

Суддя Хустського районного суду Закарпатської області Довжанин М.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Хустського РУП ГУНП у Закарпатській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за ч.2 ст.51 КУпАП, 

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу серії ВАД № 770720 від 02 квітня 2026 року вбачається, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 51 КУпАП, а саме: 15.03.2026 року о 17 год. 30 хв. у м. Хуст по вул. Львівській, 241 таємно викрав пружину із секатора вартістю 1580 грн 35 коп., чим вчинив дрібну крадіжку.
Дослідивши матеріали вказаної справи, суд зазначає наступне.
Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності із законом.
Положеннями ст. 280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до положень ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність у діях особи складу адміністративного правопорушення має ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення особи, у тому числі щодо вчинення адміністративного правопорушення, не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Отже, з огляду на принцип презумпції невинуватості, який діє і під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, усі сумніви у винуватості особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, а також нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.
Аналіз зазначеної норми свідчить, що закон вимагає обов`язкового відображення у протоколі трьох елементів: фактичних обставин, правової кваліфікації та формулювання порушення.
При цьому під формулюванням порушення (суттю правопорушення) розуміється короткий виклад тексту диспозиції правової норми, порушення якої інкримінується особі; фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого діяння, а юридичне формулювання є правовою моделлю діяння та містить вказівку на правові норми, порушення яких інкримінується особі.
У той же час підставою застосування норми закону є вчинення діяння, фактичні обставини якого зумовлюють її вибір. Коли фактичні обставини діяння та норма права, яка передбачає відповідальність за його вчинення, встановлені правильно, однак неправильно обрано норму закону, зокрема застосовано не ту частину статті або редакцію закону, яка не була чинною на момент вчинення правопорушення чи не передбачала її зворотної дії в часі, таке застосування закону про відповідальність є незаконним.
Юридичну визначеність необхідно розуміти через такі її складові, як чіткість, зрозумілість та однозначність норм права. Кожна особа відповідно до конкретних обставин має орієнтуватися в тому, яка саме норма права застосовується у певному випадку, та мати чітке розуміння щодо настання конкретних правових наслідків у відповідних правовідносинах з огляду на розумну та передбачувану стабільність правового регулювання.
Уточнювати чи редагувати протокол суд не вправі, оскільки ЄСПЛ у справі «Карелін проти Росії» (Karelin v. Russia, заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року) розглянув ситуацію, коли національний суд, дослідивши докази, фактично уточнив фабулу правопорушення та усунув недоліки протоколу. За висновком ЄСПЛ, за відсутності сторони обвинувачення суд, усуваючи неповноту чи суперечності у матеріалах справи та самостійно відшукуючи докази винуватості особи, перебирає на себе функції сторони обвинувачення, що порушує вимоги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо принципу рівності сторін та змагальності процесу.
Отже, під час провадження у справах про притягнення осіб до адміністративної відповідальності суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи або усувати недоліки обвинувачення.
Повертаючись до обставин даної справи, суд зазначає, що у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_1 15.03.2026 року о 17 год. 30 хв. у м. Хуст по вул. Львівській, 241 таємно викрав пружину із секатора вартістю 1580 грн 35 коп., чим вчинив дрібну крадіжку.
Як убачається з матеріалів справи, постановами судді Хустського районного суду Закарпатської області Довжанина М.М. протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та додані до нього матеріали неодноразово поверталися до Хустського РУП ГУНП у Закарпатській області для належного дооформлення, оскільки протокол не відповідав вимогам ст. 256 КУпАП. Проте під час повторного надходження матеріалів справи до суду виявлені недоліки усунуті не були.
Отже, органом, уповноваженим на складання протоколу про адміністративне правопорушення, попри неодноразове повернення матеріалів справи для належного оформлення, не усунуто виявлених недоліків та не надано належних і допустимих доказів на підтвердження вартості майна, яке є предметом дрібної крадіжки.
За відсутності документів, що достовірно підтверджують вартість викраденого майна, суд позбавлений можливості встановити істотні обставини справи та перевірити правильність правової кваліфікації діяння. При цьому суд не вправі усувати недоліки, самостійно збирати докази або уточнювати фактичні обставини справи.
Оскільки всі сумніви щодо доведеності вини особи відповідно до ст. 62 Конституції України тлумачаться на її користь, а обов`язок доказування покладено на орган, який склав протокол, недоведеність обставин, що входять до предмета доказування, виключає можливість дійти беззаперечного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП.
За наведених обставин суд доходить висновку, що надані матеріали не містять належних, допустимих і достатніх доказів, які б у своїй сукупності беззаперечно підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП. Відтак провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 51 КУпАП закрити відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим чи його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Хустського 
районного суду:      Довжанин М. М.