№522/9580/26, 3/522/3550/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4.06.2026 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Гаєва Л.В., розглянувши матеріали справи, що надійшли з Управління патрульної поліції у Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який раніше притягався до адміністративної відповідальності:
-згідно до постанови від 15.05.2026 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №7200057 за ч.2 ст.126 КУпАП до штрафу у розмірі 3400 грн.,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

15.05.2026 року приблизно о 22 годині 44 хвилині ОСОБА_1 повторно керував транспортним засобом - автомобілем «BMW 525I», д/н НОМЕР_1 , по вулиці Ніжинській, біля будинку №79, у м. Одесі, не маючи права керування транспортними засобами.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.1«а» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 р. № 1306.

ОСОБА_1 у судове засідання на 10 годину 4.06.2026 року не з`явився, про явку до судового засідання був повідомлений належним чином, шляхом направлення йому 29.05.2026 року судової повістки про виклик до суду, а також виставленням інформації на сайті Приморського районного суду м. Одеси.
Клопотання від ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, яке було призначено на 10 годину 4.06.2026 року, у порядку ст.268 КУпАП, до суду не надходило.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1N?667054 від 15.05.2026 року (а.с.№1),
- довідкою із бази ІКС ІПНП «ГСЦ Посвідчення водія», згідно до якої станом на 15.05.2026 року ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував (а.с.№4),
- відеозаписами долученими до матеріалів адміністративної справи (а.с.№6).

Дослідивши адміністративні матеріали разом із наявними у них доказами, суд приходить до наступного.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (зокрема, mutatis mutandis рішення у справі Озтюрк проти Германії 21.02.1984, пункт 53), справи про адміністративні правопорушення, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчинені кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ. 

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11.10.2011 № 10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у цьому Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення». У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.
На підставі зазначеного, суд застосовує аналогію права під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Згідно довідки старшого інспектора ВАП УПП в Одеській області ДПП Бойко М. із інформаційного порталу Національної поліції ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.
Відповідно до постанови об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04 вересня 2023 року (Справа № 702/301/20, Провадження № 51-944 кмо 23) встановлено, що суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, визнаній винуватою в порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту (ст. 286 КК України) або в цьому ж порушенні, вчиненому в стані сп`яніння (ст. 286-1 КК України), незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення правопорушення отримане в передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами. При цьому, слід звернути увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому попереджувальна мета додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення.

Згідно до санкції ч.5 ст.126 КУпАП передбачено додаткове покарання у вигляді вилучення транспортного засобу чи без такого.
У вище указаному протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що транспортний засіб – автомобіль «BMW 525I», д/н НОМЕР_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 . 
На підставі вище зазначеного, враховуючи характер адміністративного правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, інші обставини адміністративної справи, суд вважає необхідним, та достатнім застосування адміністративного стягнення згідно із санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП, без оплатного вилучення транспортного засобу.
Враховуючи вимоги ст.23 КУпАП для запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, суд вважає за необхідне та достатнє призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафа та позбавлення права керування транспортними засобами, так як він раніше притягався до адміністративної відповідальності, та без оплатного вилучення транспортного засобу.
Керуючись ст.ст.40-1, 221, 283, п. 1 ч.1 ст.284 КУпАП, судя

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафа у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 /сорок тисяч вісімсот/ грн. на користь держави України, та позбавити його права керування транспортними засобами на строк 5 років, без оплатного вилучення транспортного засобу.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665 грн. 60 коп на користь держави України.

Відповідно до ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, тобто не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. 
Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Гаєва Л.В.