ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
26.05.2026	Справа № 910/149/26	

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) матеріали господарської справи
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОНС ГРУП"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАХСТАНДАРТ"
про стягнення 116 000,00 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "ДОНС ГРУП" (далі - позивач) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАХСТАНДАРТ" (далі - відповідач) про стягнення 116 000,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором № 0102-24/1 від 01.02.2024 про надання послуг відповідального зберігання в частині оплати наданих послуг за період з жовтня 2024 року по лютий 2025 року.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.01.2026 відкрито провадження у справі № 910/149/26 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання), а також встановлено учасникам справи строки для вчинення процесуальних дій.
Копія вказаної ухвали суду доставлена до електронних кабінетів позивача та відповідача 14.01.2026 після 17 години та відповідно до ст. 242 Господарського процесуального кодексу України вважається врученої останнім 15.01.2026.
23.01.2026 від відповідача надійшло клопотання про зменшення витрат позивача на правничу допомогу, а також відзив на позовну заяву.
Також 23.01.2026 від відповідача надійшло клопотання, в якому останній просить суд закрити провадження у справі № 910/149/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОНС ГРУП» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАХСТАНДАРТ» про стягнення заборгованості за жовтень, листопад, грудень 2024 року та січень 2025 року згідно з Договором про надання послуг відповідального зберігання № 0102-24/1 від 01.02.2024 у сумі 116 000,00 грн, витрат на професійну правову допомогу у сумі 20 000,00 грн та судового збору у сумі 3 328,00 грн.
Вказане клопотання мотивоване тим, що ТОВ «ДОНС ГРУП» 07.03.2025 було подано до Господарського суду міста Києва позовну заяву про стягнення з ТОВ «ДАХСТАНДАРТ» заборгованості за жовтень, листопад, грудень 2024 року та січень 2025 року згідно з Договором про надання послуг відповідального зберігання № 0102-24/1 від 01.02.2024 у сумі 116 000,00 грн, витрат на професійну правову допомогу у сумі 10 000,00 грн та судового збору у сумі 3 028,00 грн.
За результатами розгляду вказаної позовної заяви Господарським судом міста Києва (суддя Літвінова М.Є.) ухвалено рішення від 11.07.2025 у справі № 910/2836/25, згідно з яким у задоволенні позовних вимог ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДОНС ГРУП» відмовлено повністю. Рішення Господарського суду міста Києва від 11.07.2025 у справі № 910/2836/25 складено та підписано 11.07.2025 та відповідно набрало законної сили 01.08.2025.
Проте, суд не погоджується з доводами відповідача щодо наявності підстав для закриття провадження у даній справі, з огляду на наступне.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу.
При цьому, пунктом 2 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.
Водночас, як встановлено судом під час розгляду даної справи № 910/149/26, позивач обґрунтовує вимоги тим, що сплата відповідачем рахунків, які виставляв позивач, підтверджує факт передачі майна позивачу на підставі укладеного договору на зберігання, а відсутність підписаного акту повернення майна відповідачу підтверджує, що майно зберігалось у позивача до закінчення дії договору, тобто до 01 лютого 2025, тому у відповідача виникає обов`язком здійснити оплату позивачу за послуги з відповідального зберігання майна за період жовтень 2024 року - січень 2025 року. Також доказом того, що позивач дійсно надавав відповідачу реальні послуги за договором у період з жовтня 2024 року по лютий 2025 року, на переконання позивача, є зареєстровані податкові накладні за вище зазначений період, які були подані позивачем та прийняті податковим органом.
У той час, як у межах справи № 910/2836/25 позивач вимоги обґрунтовував неоплатою виставлених позивачем рахунків № СФ-2910-1 від 29.10.2024, № СФ-3011-1 від 01.11.2024, № СФ-0112-1 від 01.12.2024, № СФ-0201-1 від 02.01.2025 та актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) за послуги зберігання за період з жовтня 2024 року по січень 2025 року.
Таким чином, підстави заявлених позовів у справах № 910/2836/25 та у справі № 910/149/26 є різними, відтак відсутні підстави для відмови у відкритті провадження та відповідно закритті провадження у даній справі. 
Інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило.
Зважаючи на належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників (без проведення судового засідання) та наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.
Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши надані документи та матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "ДОНС ГРУП " (далі - Позивач, Зберігач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДАХСТАНДАРТ» (далі - Відповідач, Поклажодавець) був укладений Договір № 0102-24/1 про надання послуг відповідального зберігання від 01 лютого 2024 року.
Відповідно до п. 1.1. Договору Поклажадавець передає, а Зберігач приймає на відповідальне зберігання матеріальні цінності Поклажодавця (далі - Товар).
Відповідно до п. 1.3 договору Зберігач здійснює зберігання товару за наступною адресою: Київська обл., смт. Коцюбинське, вул. Пономарьова, 17, будівля цеху № 2 (інв. № 2), та на майданчику біля будівлі цеху № 2 (інв. № 2). Площа будівлі цеху № 2 - 300 кв. м., площа майданчику біля будівлі цеху № 2 - 170 кв. м.
Поклажодавець зобов`язується провести оплату за надані послуги в розмірі та терміни, визначені умовами договору (п. 1.4 договору).
За умовою розділу 3 договору передача товару на відповідальне зберігання здійснюється за актом приймання-передачі товару та відповідними накладними.
Зняття Товару зі зберігання здійснюється в місці зберігання товару за актами приймання-передачі та відповідними накладними. Кількість і вартість (заставна) товару, який передається на відповідальне зберігання, зазначається в актах приймання-передачі або у відповідних накладних.
Сторони проводять інвентаризацію Товару Поклажодавця на складі Зберігача, результати якої оформляються Сторонами Інвентаризаційною відомістю на Товар.
У випадку розбіжності результатів інвентаризації з даними однієї зі Сторін, Сторони протягом 3 (трьох) робочих днів проводять уточнену інвентаризацію і звірення з даними, зазначеними в обліковій документації (актах інвентаризації попередніх періодів, актах приймання-передачі Товару на зберігання і зняття зі зберігання, товарно-транспортних накладних) Зберігача і Поклажодавця. Після проведення зазначених заходів уповноважені представники Сторін зобов`язані скласти відповідний Акт про інвентаризацію товару.
Згідно з п. 4.1. Договору послуги Зберігача по зберіганню Товару складають 29 000,00 грн на місяць з урахуванням ПДВ (20%), сума ПДВ складає 4 833,33 грн.
Відповідно до п. 4.2 договору Зберігач щомісяця виставляє Поклажодавцю для оплати рахунок та Акт прийому-передачі наданих послуг. Поклажодавець повинен підписати та направити Зберігачу Акт прийому-передачі наданих послуг протягом 3 днів з моменту отримання або направити обґрунтовані заперечення у той же строк.
За умовою п. 4.3 договору Поклажодавець щомісяця здійснює оплату наданих Зберігачем послуг протягом 5 (п`яти) календарних днів після отримання рахунка та підписання Сторонами акта наданих послуг шляхом перерахування коштів у національній валюті України на розрахунковий рахунок Зберігача.
Відповідно до п. 4.4 договору у випадку, якщо протягом календарного місяця товар за умовами даного договору Поклажодавцем на зберігання Зберігачу не передається, та відсутній товар на зберіганні, Зберігач не виставляє рахунок на оплату за послуги зберігання, а Поклажодавець не має зобов`язання щодо сплати.
Сторони відповідно до п. 4.5 договору домовились, що у разі надання Зберігачем Поклажодавцю додаткових послуг, пов`язаних із зберіганням майна, Поклажодавець здійснює оплату за такі послуг на підставі рахунків та за тарифами Зберігача до 30 числа поточного місяця.
Згідно з п. 4.6 договору Сторони домовились, що Поклажодавець оплачує Зберігачу гарантований платіж у розмірі 29 000,00 грн з ПДВ, який зараховується як платіж за послуги зберігання за останній місяць дії даного Договору.
Договір набирає сили з моменту його підписання сторонами і діє до 01.02.2025, у будь-якому випадку до повного виконання сторонами зобов`язань за Договором.
Крім того, як встановлено судом під час розгляду даної справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "ДОНС ГРУП" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАХСТАНДАРТ" про стягнення заборгованості за Договором № 0102-24/1 про надання послуг відповідального зберігання від 01 лютого 2024 року в розмірі 49 082,69 грн, пені у розмірі 4 417,38 грн, витрат на професійну правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн, поштових витрат у розмірі 149,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання з оплати наданих на підставі договору № 0102-24/1 про надання послуг відповідального зберігання від 01 лютого 2024 року, у зв`язку з чим позивач вказує на наявність заборгованості у розмірі 49 082,69 грн.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.01.2025 у справі № 910/14498/24, яке набрало законної сили 19.02.2025, відмовлено у задоволенні позовних вимог.
Вказане рішення мотивоване тим, що матеріали справи не містять доказів направлення відповідних актів прийому-передачі наданих послуг на суму 49 082,69 грн на адресу відповідача; матеріали справи не містять актів прийому-передачі наданих послуг, які б підтверджували надання позивачем послуг відповідачеві за договором № 0102-24/1 на суму 49 082 грн. 69 коп; позивачем належними та допустимими доказами не доведено фактичного надання послуг на суму 49 082,69 грн.
Щодо дії Договору № 0102-24/1 у межах справи № 910/14498/24 було встановлено, наступне: "Товариство з обмеженою відповідальністю "ДОНС ГРУП" листом вих. № 2808-1 від 28.08.2024 повідомило Товариство з обмеженою відповідальністю "ДАХСТАНДАРТ" про розірвання з 30 вересня 2024 року договору № 0102-24/1 про надання послуг відповідального зберігання в односторонньому порядку.
Умовою п. 9.1 передбачено, що договір набирає сили з моменту його підписання сторонами і діє до 01 лютого 2025 року, але у всякому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за Договором.
Цей Договір може бути достроково, в односторонньому порядку, за письмовою заявою Поклажодавця, припинений, якщо: Зберігач ухиляється чи необґрунтовано не допускає Поклажодавця для проведення інвентаризації Товару. В цьому випадку Договір припиняє свою дію в день отримання Зберігачем вищезазначеної письмової заяви Поклажодавця про дострокове припинення дії цього Договору (п. 9.2).
З наведеного вбачається, що умовами договору передбачено єдину підставу для дострокового припинення дії договору.
На лист № вих. №2808-1 від 28.08.2024 позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "ДАХСТАНДАРТ" у своїй відповіді № 1/09-24 від 20.09.2024 відхилило пропозицію Товариства розірвати договір з огляду на те, що вимога про розірвання договору не відповідає порядку та умовам договору № 0102-24/1.
У зв`язку зі зміною істотних обставин, ТОВ "ДОНС ГРУП" 27.09.2024 повторно звернулось до відповідача з вимогою про розірвання з 30 вересня 2024 року договору та вивезення майна з приміщення.
Долучена позивачем до позовної заяви додаткова угода № 6/0910/2024 від 09.10.2024 жодним чином не підтверджує факт розірвання договору № 0102-24/1 про надання послуг, оскільки в ній мова йде про договір зберігання № 45/2020 від 24.01.2020, що не стосується предмету даного спору.
Як уже зазначалося, пунктом 9.1 договору передбачено строк його дії до 01 лютого 2025 року, але у всякому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за Договором.
Таким чином, у випадках, коли право на односторонню відмову у сторони відсутнє, намір розірвати договір може бути реалізований лише за погодженням з іншою стороною, оскільки одностороннє розірвання договору не допускається, а в разі недосягнення сторонами домовленості щодо розірвання договору - за судовим рішенням на вимогу однієї із сторін".
Крім того, в межах справи № 910/2836/25 позивач вимоги обґрунтовував неоплатою виставлених позивачем рахунків № СФ-2910-1 від 29.10.2024, № СФ-3011-1 від 01.11.2024, № СФ-0112-1 від 01.12.2024, № СФ-0201-1 від 02.01.2025 та актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) за послуги зберігання за період з жовтня 2024 року по січень 2025 року.
Звертаючись до суду з даним позовом у справі № 910/149/26, позивач вимоги обґрунтовує тим, що сплата відповідачем рахунків за додаткові послуги, які виставляв позивач, підтверджує факт передачі майна позивачу на зберігання на підставі укладеного договору, а відсутність підписаного акту повернення майна відповідачу підтверджує, що майно зберігалось у позивача до закінчення дії договору, тобто до 01 лютого 2025, відтак, у відповідача виникає обов`язком здійснити оплату позивачу за послуги з відповідального зберігання майна за період жовтень 2024 року - січень 2025 року. 
Крім того, доказом того, що позивач дійсно надавав відповідачу реальні послуги за договором у період з жовтня 2024 року по лютий 2025 року є зареєстровані податкові накладні за вищезазначений період, які були подані позивачем та прийняті податковим органом.
Як вказує позивач, до жовтня 2024 року відповідач своєчасно сплачував позивачу послуги за зберігання його товару згідно з договором та частково сплачував за надані додаткові послуги.
Проте, з жовтня 2024 року перестав оплачувати такі послуг, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.
Заперечуючи проти правомірності заявлених позовних вимог, відповідач вказує на те, що до позовної заяви для підтвердження прийняття товару на відповідальне зберігання Позивачем не додано ні актів приймання-передачі товару, ні накладних, які б підтверджували передачу Відповідачем товару на відповідальне зберігання у жовтні, листопаді, грудні 2024 року та у січні 2025 року, ні актів приймання-передачі товару чи накладних, які б свідчили про наявність товару на зберіганні, переданого раніше.
Розглядаючи даний спір та вирішуючи його по суті, оцінюючи правомірність вимог позивача та обґрунтованість заперечень відповідача, суд керувався таким.
Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України унормовано, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Дана норма кореспондується з приписами ст. 193 Господарського кодексу України.
Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами було укладено договір зберігання майна, відповідно до умов якого позивач прийняв на себе обов`язок зберігати ввірене йому майно (товарно-матеріальні цінності, обладнання, товар) відповідача.
Відповідно до ст. 936 Цивільного кодексу України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.
Договором зберігання, в якому зберігачем є особа, що здійснює зберігання на засадах підприємницької діяльності (професійний зберігач), може бути встановлений обов`язок зберігача зберігати річ, яка буде передана зберігачеві в майбутньому.
Згідно з ч. 3 ст. 937 Цивільного кодексу України прийняття речі на зберігання може підтверджуватися видачею поклажодавцеві номерного жетона, іншого знака, що посвідчує прийняття речі на зберігання, якщо це встановлено законом, іншими актами цивільного законодавства або є звичним для цього виду зберігання. 
За умовою розділу 3 договору передача товару на відповідальне зберігання здійснюється актом приймання-передачі товару, та відповідними накладними.
Зняття Товару зі зберігання здійснюється в місці зберігання товару за актами приймання-передачі та відповідними накладними. Кількість і вартість (заставна) товару, який передається на відповідальне зберігання, зазначається в актах приймання-передачі або в відповідних накладних.
Сторони проводять інвентаризацію Товару Поклажодавця на складі Зберігача, результати якої оформляються Сторонами Інвентаризаційною відомістю на Товар.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.
Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Таким чином, належним доказом, який підтверджує факт передачі відповідачем майна на відповідальне зберігання позивачу, є підписаний сторонами та скріпленим печатками сторін акт приймання-передачі товару та відповідна накладна.
Однак, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів направлення, підписання, погодження передбаченого умовами договору документу на підтвердження передачі товару на зберігання (акту приймання-передачі або накладної).
При цьому долучені позивачем акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) за період з жовтня 2024 року по січень 2025 року, а також податкові накладні не підтверджують передачу товару на зберігання відповідачем позивачу, оскільки акти приймання-передачі не підписані відповідачем.
Крім того, суд вказує, що податкові накладні зареєстровані позивачем лише 22.08.2025 та не є первинними документами, які б підтверджували дійсність господарської операції.
Також суд зазначає, що під час розгляду даної справи суду не надано доказів передання відповідачем позивачу товару до жовтня 2024 року та знаходження такого товару у позивача як зберігача станом на жовтень 2024 року.
Відтак, матеріалами даної справи не підтверджується знаходження у позивача в період з жовтня 2024 року по січень 2025 року товару, отриманого від відповідача на зберігання, та наявність підстав у відповідача на оплату послуг зі зберігання за період з жовтня 2024 року по січень 2025 року, тому суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.
Судові витрати з урахуванням положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.
Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення підписано 26.05.2026. 

Суддя О.Г. Удалова