Справа №345/2206/26 
Провадження № 2-а/345/115/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.06.2026 року м. Калуш
Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі судді Сухарник І.І., розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, -
встановив: 
представник позивача звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому зазначає, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_2 №264 від 27.03.2025 року на позивача, ОСОБА_1 , накладено адміністративне стягнення, за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП , у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень. Відповідно до обставин правопорушення викладених у вищенаведеній постанові, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він: «будучи військовозобов`язаним під час дії в Україні особливого періоду, порушив правила військового обліку, визначені ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та п. 22 Порядку про проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий, затвердженого постановою КМУ за №560 від 16.05.2024 р., а саме: перебуваючи на військовому обліку, протягом 60 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» №3633-1Х від 11.04.2024р. Не уточнив свої облікові та інші персональні дані, шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності) чим порушив абз. 3 ст. 22 3У «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п.2 Правил військового обліку, затверджених постановою КМУ №1487 від 30.12.2022р., та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП»
Сторона позивача вважає, що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності безпідставно. Винесена посадовою особою постанова у справі про адміністративне правопорушення є незаконною, необґрунтованою і підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю.
Вперше про існування та зміст оскаржуваної постанови позивач дізнався лише 30 березня 2026 року, у зв`язку з накладенням арешту на його банківський рахунок. Після накладення арешту на його банківський рахунок, позивач звернувся до органу державної виконавчої служби, де з`ясував, що стосовно нього відкрито виконавче провадження № 79126591, на підставі постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_2 №264 від 27.03.2025 року. Зазначені обставини підтверджуються постановою про відкриття виконавчого провадження ВП № 79126591 від 17.09.2025 року та постановою про накладення арешту у виконавчому провадженні ВП № 79126591 від 30.03.2026 року. Тобто, пропуск строку на звернення до суду з позовом зумовлений об`єктивними, незалежними від позивача причинами, а саме - неналежним виконанням суб`єктом владних повноважень обов`язку щодо повідомлення особи про розгляд справи та неврученням копії постанови. Вказані обставини унеможливили своєчасну реалізацію позивачем права на судове оскарження. Таким чином, наведені причини пропуску строку є поважними у розумінні статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України, що є достатньою правовою підставою для його поновлення судом з метою забезпечення ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача.
Представник позивача звертає увагу, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся без повідомлення позивача у належний спосіб та порядку, встановленого адміністративної справи, КУпАП процесуальним законодавством, про розгляд що в силу приписів частини першої статті 268 виключало можливість розгляду справи. У матеріалах адміністративної справи відсутні докази, які свідчили б про повідомлення позивача про розгляд адміністративної справи. Тобто, відповідачем позбавлено позивача прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу. Так, згідно постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_2 №264 від 27.03.2025 року вбачається, що у графі «підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності» відсутній підпис позивача. Крім того, у матеріалах адміністративної справи відсутні належні та допустимі докази, які свідчили б про роз`яснення позивачу його прав, визначених ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України під час розгляду відповідачем безпосередньо справи про адміністративне правопорушення.
Також, представник позивача зазначає, що відповідачем порушено процедуру накладення адміністративного стягнення, оскільки у межах розгляду справи не було складено протокол. Вказане свідчить, що відповідачем залишено поза увагою обов`язок повідомлення позивача про місце і час розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Водночас, матеріали справи не містять відомостей, які давали б підстави стверджувати, що відповідачем вчинялися будь-які дії, спрямовані на виконання покладених обов`язків щодо отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних позивача шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.
Представник позивача зазначає, відповідач не забезпечив дотримання порядку притягнення особи до відповідальності та дотримання прав особи, яка притягується до відповідальності, що у свою чергу позбавило позивача права на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, зокрема висловлення заперечень, надання доказів, тощо.
У зв`язку з цим, представник позивача просить суд: поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду із даним позовом; скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення №264 від 27.03.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень, провадження у справі закрити (а.с.1-6).
18.04.2026 ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, запропоновано відповідачу протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати до суду відзив на позовну заяву (а.с.20-21).
08.05.2026 судом отримано пояснення по справі від представника ІНФОРМАЦІЯ_3 , а яких зазначено, що 24.03.2025 уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_3 на ОСОБА_1 було складено протокол № 264 про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП. З протоколу вбачається, що 24.03.2026 в ІНФОРМАЦІЯ_3 виявлено та встановлено, що ОСОБА_1 всупереч вимогам абз.4 п.10-1 Правил військового обліку-додатку 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників та військовозобов`язаних, затвердженого ПКМУ від 30.12.2022 № 1487, невчасно уточнив (оновив) свої облікові дані, а саме він їх оновив 24.03.2025, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП. До протоколу долучено пояснення ОСОБА_1 , в яких він вказує причини не оновлення даних. ОСОБА_1 роз`яснено зміст ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. Також ОСОБА_1 повідомлено про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 27.03.2025 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що свідчить підпис в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .
27.03.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 розглянуто матеріали справи про адміністративне правопорушення та на основі протоколу винесено постанову № 264, згідно якої на позивача ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень.
Представник ІНФОРМАЦІЯ_3 звертає увагу суду, що позивач в позовній заяві застосовує хибне тлумачення окремих норм законів України, порядку ведення військового обліку, строків притягнення до адміністративної відповідальності. Також позивач надає неправдиву інформацію щодо того, що він не знав про існування постанови про накладення адміністративного стягнення, а дізнався лише у ВДВС, адже він був повідомлений про час та дату розгляду справи та мав можливість бути на ньому присутнім. 
Також представник ІНФОРМАЦІЯ_3 зазначає, що чинне законодавство зобов`язувало саме військовозобов`язаного вчинити певні дії і уточнити свої персональні дані у встановлений строк. У зв`язку з цим, представник ІНФОРМАЦІЯ_3 просить суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю (а.с.23-24).
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Відповідно до ст.5 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним та неупередженим судом.
Одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, що визначено ст. 245 КУпАП.
За вимогами ст. 280 КУпАП, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Отже, діючим законодавством про адміністративні правопорушення передбачена певна процедура притягнення особи до адміністративної відповідальності, порушення якої, на думку суду, є підставою для скасування рішення уповноваженого органу, прийнятого із порушенням цієї процедури.
Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно із ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
В свою чергу, згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.
Згідно з ч. 1, 2, 3 ст. 283 КУпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
Відповідно до ст. 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Матеріалами справи встановлено, що 24.03.2025 уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_3 на ОСОБА_1 було складено протокол № 264 про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП. З протоколу вбачається, що 24.03.2026 в ІНФОРМАЦІЯ_3 виявлено та встановлено, що ОСОБА_1 всупереч вимогам абз.4 п.10-1 Правил військового обліку-додатку 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників та військовозобов`язаних, затвердженого ПКМУ від 30.12.2022 № 1487, невчасно уточнив (оновив) свої облікові дані, а саме він їх оновив 24.03.2025, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП. В протоколі також зазначені пояснення ОСОБА_1 , в яких він вказує, що «невчасно обновив військово-облікові дані. Вину свою визнаю». ОСОБА_1 роз`яснено зміст ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. Також ОСОБА_1 повідомлено про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 27.03.2025 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що свідчить підпис в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 (а.с.25-26).
Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_2 №264 від 27.03.2025 року на позивача, ОСОБА_1 , накладено адміністративне стягнення, за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень. Відповідно до обставин правопорушення викладених у вищенаведеній постанові, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він: «будучи військовозобов`язаним під час дії в Україні особливого періоду, порушив правила військового обліку, визначені ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та п. 22 Порядку про проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий, затвердженого постановою КМУ за №560 від 16.05.2024 р., а саме: перебуваючи на військовому обліку, протягом 60 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» №3633-1Х від 11.04.2024р. Не уточнив свої облікові та інші персональні дані, шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності) чим порушив абз. 3 ст. 22 3У «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п.2 Правил військового обліку, затверджених постановою КМУ №1487 від 30.12.2022р., та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП» (а.с.11-12).
На виконання даної постанови 17.09.2025 ВДВС було відкрито виконавче провадження (а.с.13). 30.03.2026 було винесено постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_1 (а.с.14).
Також до матеріалів справи додано витяг з системи «Резерв+» ОСОБА_1 (а.с.15).
Згідно з частинами 1, 3 статті 210 КУпАП порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку тягне за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
11 квітня 2024 року Верховною Радою України прийнято Закон України № 3633-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку»(далі - Закону № 3633-ІХ), який набрав чинності 18 травня 2024 року.
Підпунктом 1 пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3633-ІХ установлено, що під час дії Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року № 65/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 3 березня 2022 року № 2105-IX: громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані: у разі перебування на території України - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).
Відповідно до 2статті 17 Закону України «Про оборону України» громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.
Згідно з абзацом 2 частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції Закону № 3633-ІХ) громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.
Відповідно до абзацу 6 частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII, в редакції Закону № 3633-ІХ) громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
Загальні правила військового обліку встановлені статтею 33 Закону № 2232-XII, якою закріплено, що військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний. Військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Взяттю на військовий облік військовозобов`язаних у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України підлягають громадяни України, які досягли 27-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників (підпункт 2 частини 1статті 37 Закону № 2232-XII).
Механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) визначено Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487(далі - Порядок № 1487), додатком 2 до якого затверджені Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі також - Правила військового обліку).
Відповідно до положень пункту 1 Правил військового обліку призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні, зокрема: 
- прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів;
- проходити медичний огляд та лікування в закладах охорони здоров`я згідно з рішеннями комісій з питань приписки, призовних комісій або військово-лікарських комісій районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я СБУ, а у Службі зовнішньої розвідки - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки;
- особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Відповідно до пункту 22 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 резервісти та військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані (адресу місця проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інші персональні дані) через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або місцезнаходження чи відповідному підрозділі розвідувальних органів України, Центральному управлінні або регіональному органі СБУ.
Абзацом 7 частини 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (в редакції Закону № 3633-ІХ) визначено, що інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.
Отже, зазначені норми законодавства передбачають три шляхи, якими громадяни України, які перебувають на території України, та які перебувають на військовому обліку, повинні були уточнити свої персональні дані з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року (включно), а саме:
- шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання;
- шляхом прибуття самостійно до центру надання адміністративних послуг;
- через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).
Таким чином, саме з 18.05.2024 у позивача виник обов`язок оновити протягом 60 днів свої облікові та персональні дані. Граничний термін для звіряння персональних даних з обліковими даними в територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки сплинув 16 липня 2024 року.
ОСОБА_1 уточнено свої облікові та персональні дані 24.03.2025.
Таким чином ОСОБА_1 протягом 60 днів з дня набрання чинності Законом України № 3633-ІХ від 11 квітня 2024 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» (тобто в період 18 травня 2024 року по 16 липня 2024 року включно) не уточнив свої військово-облікові дані у відповідності до підпункту 1 пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 3633-ІХ, а саме адресу проживання, номери засобів зв`язку, адрес електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані, в тому числі актуальну інформацію про стан свого здоров`я, у разі перебування на території України шляхом самостійного прибуття до ТЦК та СП за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до ЦНАП, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності), чим порушив вимоги підпункту 1 пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 3633-ІХ, частини 2 статті 17 Закону України «Про оборону України», частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», абзац 7 частини 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Як зазначено вище абз. 7 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що всі військовозобов`язані, окрім тих що відносяться до абз. 2-6, зобов`язані протягом 60 днів уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.
Вищенаведене свідчить, що позивачем проігнороване виконання обов`язку, покладеного на нього згідно вищезазначених правових норм, у строк з 18.05.2024 по 16.07.2024 року, таким чином ОСОБА_1 порушено вимоги Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» щодо уточнення протягом 60 днів з дня набрання чинності Законом 3633-ІХ своїх персональні дані через ЦНАП або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста або у ТЦК та СП.
Документів, які підтверджують, що ОСОБА_1 уточнив (оновив) свої персональні дані в інший спосіб та в строк, зазначений в Законі №3633-ІХ, позивач не надав. 
Щодо доводів позивача про протиправне незастосування відповідачем приписів примітки до ст. 210 КУпАП. Згідно з приміткою до статі 210 КУпАП положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи. Водночас чинне законодавство зобов`язувало саме позивача вчинити певні дії, і уточнити свої персональні дані у встановлений строк, які могли бути вчинені тільки ним особисто у один із визначених способів, відтак держатель Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів може перевірити, чи уточнив військовозобов`язаний свої персональні дані, але обов`язок такого уточнення покладається на військовозобов`язаного, яким є позивач.
За таких обставин суд вважає доведеним факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210 КУпАП.
Також судом спростовано твердження позивача про те, що протокол про адміністративне правопорушення не складався, адже копію цього протоколу долучено до справи відповідачем. Не відповідає дійсності твердження позивача, що йому було невідомо про дату розгляду справи, адже ця дата зазначена в протоколі, який підписано ОСОБА_1 . Також в протоколі ОСОБА_1 роз`яснено зміст ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.
Таким чином, суд приходить до висновку, що начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 оскаржувана постанова була винесена у відповідності до чинного законодавства. Отже, в задоволенні позову слід відмовити.
Також суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів позивачки), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Щодо клопотання представника позивача поновити процесуальний строк на звернення до суду, то суд приходить до висновку, що оскільки оскаржувану постанову позивачем отримано тільки 30.03.2026, то ОСОБА_1  слід поновити строк звернення до суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. 
На підставі ст.ст.19,62 Конституції України, ст. ст.126,245,258,268,280,286 КУпАП, керуючись статтями ст.ст.139,143,241-246,286 КАС України, cуд -
ухвалив:
Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення. 
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя