БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
06.04.2026
Справа № 497/748/26
Провадження № 3/497/243/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

06.04.2026 року суддя Болградського районного суду Одеської області Кравцова Алла Валентинівна, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Болград матеріали про адміністративне правопорушення, що надійшли до суду 25.03.2026 року відносно
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець с.Забуги Лебединського району Одеської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 вид. 09.11.1995р. Болградським РВ УМВС України в Одеській області, РОНКПП НОМЕР_2 , 
- про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.212-2ч.1п.6 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:
27.02.2026 року спеціалістом відділу охорони державної таємниці УСБУ в Одеській області був складений протокол про адміністративне правопорушення за №17, згідно якого у лютому в ході планової комплексної перевірки стану охорони державної таємниці у Болградській РДА в Одеській області було виявлено порушення чинного законодавства у сфері охорони державної таємниці, а саме - що було вчинено громадянином ОСОБА_1 .
У вищевказаному протоколі зазначено, що ОСОБА_1 порушено взяте на себе письмове зобов`язання громадянина у зв`язку з його допуском до державної таємниці (в частині неухильного виконання вимог режимної секретності та додержання інших вимог законодавства про державну таємницю), а також п.116 та п.696 «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», що затверджений Постановою КМУ від 18.12.2013р. за №939, витяг з якого додано до протоколу (надалі – Порядок-939), та вимог ст.28 ЗУ «Про державну таємницю», чим створено передумови (загрози) до витоку секретної інформації у Болградському РДА в Одеській області, за наступних обставин. 
Так, було встановлено, що з боку ОСОБА_1 були виявлені такі порушення:
- встновленим законодавством порядку обліку та зберігання справ, що виразилося у відсутні у томах номенклатурних справ, аркушів з зазначеними списками працівників РДА, яким наданий доступ до тому справи, а також відсутні картки Ф35 про видачу тому справи (п.п. 92, 361, 362 Порядку-939);
- порушення вимог секретного діловодства, що виразилося в оформленні журналів обліку згідно вимог Порядку-939, а саме, на зворотному боці останніх аркушів журналів обліку зроблено запис про кількість пронумерованих і прошитих аркушів, який засвідчений підписом уповноваженого РСО, але скріплений печаткою «Для пакетів» замість печатки «РСО», що порушує вимоги п. 254 Порядку-939;
- порушення вимог поводження з мобілізаційними таємними документами, що виразилося у видачі з 25.04.2024 ро 30.01.2026 під підпис мобілізаційних документів працівникам РДА без відповідного на то розпорядження голови РДА, як це передбачено (п.п. 92, 236 Порядку-939);
- у порушення вимог п. 160 Порядку - 939, не проводяться заходи з перегляду грифів секретності, не зважаючи на те що зазначений захід передбачається річними планами заходів щодо охорони державної таємниці в РДА. Вказаний недолік було викладено у попередньому Акті спецекспертизи від 04.07.2022 №65/11/1352дск;
- не виконання вимог п. 220 Порядку-939, яким передбачено, що режимні приміщення (зони, території) здають під охорону та знімають з охорони відповідальні особи згідно із списком, що надається черговому підприємства, установи, організації чи охороні. Список відповідальних осіб із зразками їх підписів складається РСО та підписується його начальником, що ОСОБА_1 не зроблено, в наслідок чого, ключі від режимного приміщення впродовж 2024-2025 безпідставно видавалися ОСОБА_2 ;
- порушення ведення та не закриття номенклатури секретних справ за минулі роки п.п.357,358 Порядку-939);
- нерозроблення номенклатури секретних справ на 2026 рік (п.п. 349, 353 Порядку-939);
- порушення вимог забезпечення режиму секретності під час забезпечення міжнародного співробітництва, що виразилося з 2024 року по теперішній час у не -і;иланні копій планів забезпечення режиму секретності після їх затвердження установі : злого рівня (п. 722 Порядку-939).
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення визнав. 
Вислухавши у судовому засіданні ОСОБА_3 , вивчивши вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши докази, що додані до нього і містяться в матеріалах даної справи, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.212-2ч.1 п.6 КУпАП, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Згідно вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог ст.ст.251,252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Частиною 1 ст.256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення правопорушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Відповідно до Закону України «Про державну таємницю» №3855-ХІІ від 21.01.1994 (надалі Закон), державна таємниця (далі також – секретна інформація) – це вид таємної інформації, що охоплює відомості у сфері оборони, економіки, науки і техніки, зовнішніх відносин, державної безпеки та охорони правопорядку, розголошення яких може завдати шкоди національній безпеці України та які визнані у порядку, встановленому цим Законом, державною таємницею і підлягають охороні державою; охорона державної таємниці – комплекс організаційно-правових, інженерно-технічних, криптографічних та оперативно-розшукових заходів, спрямованих на запобігання розголошенню секретної інформації та втратам її матеріальних носіїв.
Статтею 18 Закону визначено основні організаційно-правові заходи щодо охорони державної таємниці, а саме метою охорони державної таємниці впроваджуються в тому числі і єдині вимоги до виготовлення, користування, збереження, передачі, транспортування та обліку матеріальних носіїв секретної інформації.
Відповідно до статті 19 Закону єдині вимоги до виготовлення, обліку, користування, зберігання, схоронності, передачі та транспортування матеріальних носіїв секретної інформації встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Служба безпеки України має право контролювати стан охорони державної таємниці в усіх державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, а також у зв`язку з виконанням цих повноважень одержувати безоплатно від них інформацію з питань забезпечення охорони державної таємниці. Висновки Служби безпеки України, викладені в актах офіційних перевірок за результатами контролю стану охорони державної таємниці, є обов`язковими для виконання посадовими особами підприємств, установ та організацій незалежно від їх форм власності.
Статтею 21 Закону України «Про державну таємницю» визначено вимоги і положення щодо режимно-секретних органів (РСО).
Так, в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, що провадять діяльність, пов`язану з державною таємницею, з метою розроблення та здійснення заходів щодо забезпечення режиму секретності, постійного контролю за їх додержанням створюються на правах окремих структурних підрозділів режимно-секретні органи (далі - РСО), які підпорядковуються безпосередньо керівнику державного органу, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації.
Створення, реорганізація чи ліквідація РСО здійснюються за погодженням із Службою безпеки України. У своїй роботі РСО взаємодіють з органами Служби безпеки України.
До складу режимно-секретного органу входять підрозділи режиму, секретного діловодства та інші підрозділи, що безпосередньо забезпечують охорону державної таємниці, залежно від специфіки діяльності державного органу, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації.
В державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях із значним обсягом робіт, пов`язаних з державною таємницею, вводиться посада заступника керівника з питань режиму, на якого покладаються обов`язки та права керівника РСО.
В державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях з незначним обсягом робіт, пов`язаних з державною таємницею, де штатним розписом не передбачено створення РСО, облік і зберігання секретних документів, а також заходи щодо забезпечення режиму секретності здійснюються особисто їх керівниками або спеціально призначеним наказом керівника працівником після створення необхідних умов, що забезпечують режим секретності. На них поширюються обов`язки та права працівників РСО.
Призначення осіб на посади заступників керівників з питань режиму, начальників РСО і їх заступників, а також видання наказу про покладення на окремого працівника обов`язків щодо забезпечення режиму секретності здійснюється за погодженням з органами Служби безпеки України та РСО вищестоящих державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій.
РСО комплектуються спеціалістами, яким надано допуск до державної таємниці із ступенем секретності "цілком таємно", якщо характер виконуваних робіт не вимагає допуску до державної таємниці із ступенем секретності "особливої важливості". Якщо державний орган, орган місцевого самоврядування, підприємство, установа або організація не провадить діяльність із секретною інформацією, що має ступені секретності "цілком таємно" та "особливої важливості", РСО такого органу, підприємства, установи або організації комплектується спеціалістами, яким надано допуск до державної таємниці зі ступенем секретності "таємно".
Основними завданнями РСО є:
а) недопущення необґрунтованого допуску та доступу осіб до секретної інформації;
б) своєчасне розроблення та реалізація разом з іншими структурними підрозділами державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій заходів, що забезпечують охорону державної таємниці;
в) запобігання розголошенню секретної інформації, випадкам втрат матеріальних носіїв цієї інформації, заволодінню секретною інформацією іноземними державами, іноземними юридичними особами, іноземцями, особами без громадянства та громадянами України, яким не надано допуску та доступу до неї;
г) виявлення та закриття каналів просочення секретної інформації в процесі діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації;
д) забезпечення запровадження заходів режиму секретності під час виконання всіх видів робіт, пов`язаних з державною таємницею, та під час здійснення зовнішніх відносин;
е) організація та ведення секретного діловодства;
(пункт "е" частини восьмої статті 21 із змінами, внесеними
згідно із Законом України від 06.07.2010 р. N 2432-VI)
є) здійснення контролю за станом режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях та на підпорядкованих їм об`єктах.
Постановою Кабінету Міністрів України 18.12.2013 року за №939 затверджено «Порядок організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях» (надалі Порядок-939).
Статтею 212-2 ч.1 п.6 КУпАП передбачено відповідальність за невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.
Даним судовим розглядом встановлено також наступне.
Відповідно до наказу №67/К-2021 від 11.05.2021 ОСОБА_1 було призначено на посаду начальника начальника відділу оборонної роботи, цивільного захисту та взаємодії з правоохоронними органами Болградської РДА (а.с.25)
Відповідно до розпорядження голови РДА №40/К-2021 від 28.09.2021 ОСОБА_1 було покладений обов`язок щодо забезпечення режиму секретності в Болградській РДА (а.с.26)
На підстави чинної «Номенклатури посад працівників Болградської РДА, перебування на яких потребує оформлення допуску та надання доступу до державної таємниці ОСОБА_1 на підставі розпорядження УСБУ в Одеській області від 30.04.2020 №59-д було сформовано допуск до державної таємниці за формою 3 (три) тат на підставі розпорядження голови РДА від 12.05.2021 №16-К-2021 надано доступ до інформації , яка має ступень секретності «Таємно». (а.с.29)
А, відповідно до вимог ст.39 Закону, посадові особи, винні у порушені встановленого законодавством режиму секретності та невжитті заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці. Тобто ОСОБА_1 будучи зобов`язаний бути обізнаний з вимогами законодавства у сфері охорони державної таємниці, своєчасно вживати заходів, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.212-2ч.1п.6 КУпАП України.  
Таким чином, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 не було вжито передбачені законодавством заходи щодо охорони державної таємниці, внаслідок чого в установі створені передумови (загрози) до витоку секретної інформації, – чим порушив взяте на себе письмове «Зобов`язання громадянина України» у зв`язку з допуском до державної таємниці, в частині неухильного виконання режиму секретності та додержання вимог законодавства про державну таємницю.
Відповідно до ст. 39 Закону України «Про державну таємницю», посадові особи та громадяни, винні у порушенні встановленого законодавством режиму секретності та невиконанні обов`язків щодо збереження державної таємниці; невжитті заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці, несуть відповідальність згідно із Законом.
Оцінюючи докази у справі, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми, тому дійшов висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п.6 ч.1 ст.212-2 КУпАП – що правильно кваліфіковано протоколом як порушення законодавства про державну таємницю, а саме, – невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.
Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення винному, суд враховує вимоги ст.33 КУпАП – характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність, та дійшов висновку, щодо наявність підстав для призначення його ОСОБА_1 у нижній межі санкції ст.212-2ч.1 КУпАП, за якою визнав його виним, – у штрафу, що є достатнім для виховання та попередження вчиненню інших правопорушень.
Накладення на правопорушника стягнення в іншому розмірі, – не відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушника та ступеню його вини.
На підставі вимог ст.40-1 КУпАП, п.5ч.2ст.4 ЗУ «Про судовий збір», з правопорушника підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня поточного року – що, наразі, становить 665,60 гривень.
Керуючись ст. ст. 9-11, 33, 40-1, 212-2, 221, 283-285,294 КУпАП, суд
ПОСТАНОВИВ:
Визнати винним  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.212-2 ч.1п.6 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на підставі санкції цієї статті призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.
Стягнути з  ОСОБА_1  в дохід держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок (на рахунок UA908999980313111256000026001 отримувач - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за ЄДРПОУ -37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету -22030106).
Роз`яснити  ОСОБА_1 , що: штраф, відповідно до ст.307 КУпАП, має бути сплачений (на рахунок UA088999980313040106000015660, отримувач - ГУК в Одеській області/м. Болград, ЄДРПОУ 37607526, банк - Казначейство України (ЕАП), код банку -899998, код класифікації доходів бюджету -22030101) не пізніш, ніж через п`ятнадцять днів з дня отримання копії даної постанови;
- в разі несплати штрафу у встановлений Законом строк, - стягнути його у подвійному розмірі згідно вимог ст.308 КУпАП - 1020 (одна тисяча двадцять) гривень.
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня отримання її копії.
Суддя       А.В. Кравцова