Справа № 186/1467/25
Провадження номер № 2/0186/106/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 травня 2026 року  м. Шахтарське
Шахтарський міський суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді – Демиденко С.М. 
при секретарі – Фадєєвій Т.Б.,
за участю:
представника позивача – ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним пункту договору позики грошових коштів від 23.07.2022,-

У С Т А Н О В И В:
ОПИСОВА ЧАСТИНА
1. Стислий виклад позиції позивача.
ОСОБА_2 звернулась до Шахтарського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання недійсним пункту договору позики грошових коштів від 23.07.2022.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 23.07.2022 між нею та відповідачем ОСОБА_3 укладено договір позики грошових коштів, який посвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Іванютіним-Сандомирським Л.О.
Згідно п. 1 вказаного договору вона отримала від відповідача грошові кошти в сумі 403 512,00 грн.
У відповідності до положень пункту 6 договору у разі неповернення боргу в сумі і строки, передбачені даним договором, вона зобов`язана сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, а також пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення повернення грошових коштів. Сторони погоджується, що штрафні санкції за цим договором стягуються за весь період прострочення, без урахування вимог законодавства стосовно обмеження такого строку. Якщо більший строк позовної давності не передбачений законодавством України щодо окремих вимог, сторони погодили застосування подовженого строку позовної давності, який дорівнює п`ять років, щодо всіх можливих позовних вимог з приводу чи в зв`язку з даним договором, в тому числі щодо вимог про сплату штрафних санкцій (неустойки/пені).
23.07.2022 між нею та відповідачем укладений договір Іпотеки, згідно п. 1.1. якого в забезпечення виконання зобов`язань за договором позики грошових коштів, укладеного між нею та відповідачем ОСОБА_3 , посвідченого Іванютіним-Сандомирським Л.О., приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу 23.07.2022, реєстровий № 3551, відповідно до умов цього договору вона передає відповідачу в іпотеку належну їй квартиру АДРЕСА_1 .
Вона належним чином виконує прийняті на себе зобов`язання та за період з серпня 2022 року по сьогоднішній день виплатила вже 347 021 грн., що підтверджується випискою з АТ КБ «ПриватБанк» від 15.05.2025 та платіжними інструкціями від 01.09.2022, 05.11.2022, 01.12.2022, 01.12.2022, 03.06.2023, 03.06.2023, 17.06.2023, 30.08.2023.
У квітні 2025 року відповідач повідомив їй, що за його розрахунками весь цей час вона сплачувала відсотки, а сума тіла кредиту становить 7500 доларів США.
Однак, згідно умов п. 3 вищенаведеного договору позики грошових коштів укладений правочин є безпроцентним.
За таких обставин, з метою з`ясування розміру дійсної заборгованості, вона 07.06.2025 направила на адресу відповідача заяву про видачу розписки про одержання часткового виконання договору позики грошових коштів в порядку ст.545 ЦК України.
17.06.2025 відповідачем отримано дану заяву, проте на момент звернення з позовною заявою жодної зворотної дії не здійснив та наполягає на сумі боргу у розмірі 7 500 доларів США.
Вона оспорює дійсність пункту 6 договору позики грошових коштів в частині нарахування штрафних санкцій з підстав невідповідності його вимогам п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, введеного Законом України від № 2120-ХІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного часу», який набрав чинності 17 березня 2022 року і існував на момент укладання Договору позики грошових коштів.
Пункт 18 Прикінцевих та Перехідних положень зазначає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Враховуючи вищевикладене, позивачка просить суд визнати недійсним пункт 6 договору позики грошових коштів від 23.07.2022, укладеного між нею та ОСОБА_3 , який посвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Іванютіним-Сандомирським Л.О., та зобов`язати ОСОБА_3 , надати їй документальне підтвердження виконання нею зобов`язань щодо повернення коштів за договором позики грошових коштів від 23.07.2022.
У судове засідання позивачка ОСОБА_2 не з`явилась, про час та день розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.
Представник позивача - адвокат Яструб Олександр Петрович в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та прохав їх задовольнити.
2. Стислий виклад заперечень відповідача.
Відповідач ОСОБА_3 та його представник адвокат Товстий Костянтин Андрійович у судове засідання не з`явились, відзиву на позовну заяву не надали. Адвокат Товстий К.А. надав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності відповідача, позовні вимоги не визнав та прохав у їх задоволенні відмовити.
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
3. Фактичні обставини справи, встановлені судом.
23.07.2022 між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір позики грошових коштів, який посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Іванютіним-Сандомирським Л.О. та зареєстровано в реєстрі за №3552.
Відповідно до п.1 договору, ОСОБА_2 взяла у позику грошові кошти у ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 403 512,00 грн., що еквівалентно 10320 доларів США по курсу продажу встановленим АТ КБ «ПриватБанк», строком до 23.07.2023 включно.
Пунктом 2 договору позики передбачено, що ОСОБА_2 зобов`язалась повернути суму позики в сумі 403 512,00 грн., але у будь-якому разі не менше ніж еквівалент 10320 доларів США по курсу продажу встановленим АТ КБ «ПриватБанк» на момент розрахунку у строк зазначений у п.1 договору в наступному порядку:
-починаючи з 23.08.2022 позичальник у строк до 23 числа кожного місяця здійснює мінімальне часткове погашення позики в розмірі 14076,00 грн., але у будь-якому разі не менше ніж еквівалент 360 доларів США по курсу продажу встановленому АТ КБ «ПриватБанк» на момент розрахунку;
-остаточне погашення всієї суми позики позичальник зобов`язується здійснити до 23.07.2023 в сумі 248 676,00 грн., але у будь-якому разі не менше ніж еквівалент 6360 доларів США по курсу продажу встановленому АТ КБ «ПриватБанк» на момент розрахунку. Повернення позичальником позикодавцю суми позики буде підтверджено нотаріально посвідченою заявою позикодавця про повернення коштів. Наявність цієї заяви підтверджує виконання позичальником свого грошового зобов`язання. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві грошей готівкою в повному обсязі. Частина повернення грошового зобов`язання не вважається його повним виконанням. Сторони домовились, що підтвердженням порушення виконання позичальником свого обов`язку щодо своєчасного повернення позики грошових коштів в цілому або будь-якої частини в обумовлений в цьому договорі строк, є заява позикодавця про вимогу повернення боргу, направлена ним за адресою позичальника, зазначену в цьому договорі.
Згідно п. 3 договору позики, сторони за цим договором домовились про те, що цей договір позики є безпроцентним.
Пунктом 4 договору позики передбачено, що позичальник може повернути грошову суму в повному обсязі раніше від строку, зазначеного у п.1 цього договору, що також повинно бути підтверджено нотаріально посвідченою заявою позикодавця про повернення коштів. Також позичальник має право повертати суму позики частково раніше строку, зазначеного у п.1 цього договору, а після виплати позичальником суми позики в повному обсязі на підтвердження факту повернення коштів також оформлюється нотаріально посвідчена заява позикодавця про повернення коштів.
Відповідно до п.5 договору позики, грошова сума, вказана в п. 1 цього договору, в повному обсязі передана позикодавцем позичальнику до підписання цього договору. Позичальник підписанням цього договору підтверджує факт отримання грошових коштів за цим договором. Сторони погодились, що до підписання цього договору всі попередні переговори за ним, листування, попередні договори, протоколи про наміри та будь-які інші усні або письмові домовленості Сторін з питань, що так чи інакше стосуються цього договору не враховуються при тлумаченні умов цього договору.
Згідно п. 6 договору позики, у разі неповернення боргу в сумі і строки, передбачені даним договором, позичальник зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, а також пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення повернення грошових коштів. Сторони погоджуються, що штрафні санкції за цим договором стягуються за весь період прострочення, без урахування вимог законодавства стосовно обмеження такого строку. Якщо більший строк позовної давності не передбачений законодавством України щодо окремих вимог. Сторони погодили застосування подовженого строку позовної давності, який дорівнює п`ять років, щодо всіх можливих позовних вимог з приводу чи зв`язку з даним договором, в тому числі сплату штрафних санкцій (неустойки/пені).
У забезпечення виконання договору позики грошових коштів, 23.07.2022 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір Іпотеки, який 23.07.2022 посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Іванютіним-Сандомирським Л.О.
Як вбачається з договору Іпотеки, у забезпечення виконання зобов`язань за договором позики грошових коштів, ОСОБА_2 передала ОСОБА_3 в іпотеку квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 65,7 кв.м., житловою площею 38,9 кв.м., яка належить їй на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 11.10.2016 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Солошенко Ю.В., за реєстровим №3834. Право власності на вищевказане нерухоме майно зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 11.10.2016 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Солошенко Ю.В., номер запису про право власності: 16849351.
Пунктом 2.1 договору Іпотеки передбачено, що Іпотека відповідно до цього договору забезпечує повне виконання грошових зобов`язань ОСОБА_2 , що випливають та/або виникнуть у майбутньому з Договору позики грошових коштів, складеного 23.07.2022 між Іпотекодержателем та Іпотекодавецем. Відповідно до Основного договору Боржник (Позичальник) зобов`язався повернути Іпотекодержателю (Позикодавцю) до 23.07.2023 включно суму позики, виражену у гривнях, у розмірі 403 512,00 грн., але у будь-якому разі не менше ніж еквівалент 10 320,00 по курсу продажу встановленим АТ КБ «ПриватБанк» на момент розрахунку.
Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження №305679458 від 23.07.2022, приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Іванютіним-Сандомирським Л.О. було накладено заборону на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 , на підставі договору іпотеки, серії т номер 3552, виданого 23.07.2022 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Іванютіним-Сандомирським Л.О., реєстраційний номер заборони – 3553, номер запису про обтяження – 47408050.
З платіжних інструкцій від 01.09.2022, 05.11.2022, 01.12.2022, 01.12.2022, 03.06.2023, 03.06.2023, 17.06.2023, 30.08.2023 підтверджується факт перерахування коштів з рахунку позивача на інший рахунок.
07.06.2025 позивач направила на адресу відповідача заяву про видачу розписки про одержання часткового виконання договору позики грошових коштів.
4. Оцінка доказів, аргументів учасників справи, норми права, застосовані судом та мотиви їх застосування.
4.1. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені у ч.1 ст. 203 Цивільного кодексу (далі ЦК) України. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Статтею 204 ЦК України встановлена презумпція правомірності правочину, яка полягає в тому, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Згідно статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Позивач оспорює дійсність пункту 6 договору позики грошових коштів в частині нарахування штрафних санкцій з підстав невідповідності його вимогам п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, введеного Законом України від № 2120-ХІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного часу», який набрав чинності 17 березня 2022 року і існував на момент укладання Договору позики грошових коштів.
Пункт 18 Прикінцевих та Перехідних положень зазначає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Враховуючи вищевикладене, позивачка просить суд визнати недійсним пункт 6 договору позики грошових коштів від 23.07.2022, укладеного між нею та ОСОБА_3 , який посвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Іванютіним-Сандомирським Л.О.
Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договором може бути визначено менший розмір пені. 
Згідно оспорюваного п. 6 договору позики, у разі неповернення боргу в сумі і строки, передбачені даним договором, позичальник зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, а також пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення повернення грошових коштів. Сторони погоджуються, що штрафні санкції за цим договором стягуються за весь період прострочення, без урахування вимог законодавства стосовно обмеження такого строку.
Отже, оспорюваний пункт 6 договору позику не лише не суперечить ЦК України, а навпаки відсилає до його норм. 
Враховуючи відсутність обставин визначених у ч.1 ст. 203 ЦК України для визнання правочину недійсним, суд приходить до висновку про відмову в задоволені позовних вимог в цій частині.
Посилання позивача на пункт 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК є помилковим, оскільки він не суперечить оспорюваному п.6 Договору, а лише звільняє позичальника від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за прострочення.
4.2. Вирішуючи позовні вимоги в частині зобов`язання в порядку ст.545 ЦК України ОСОБА_3 , надати позивачу документальне підтвердження виконання нею зобов`язань щодо повернення коштів за договором позики грошових коштів від 23.07.2022 суд виходить з наступного.
Згідно з ст. 545 ЦК України прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. 
Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає.
Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.
У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора.

Отже, ст. 545 ЦК України в якості наслідку невиконання кредитором обов`язку видати розписку боржнику, передбачає право останнього затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора. За таких умов обраний позивачем спосіб захисту не є належним. 
В той же час судом встановлено, що умови укладеного між сторонами договору передбачали виконання обов`язку з повернення позики в готівковій формі та оформлення нотаріально посвідченої заяви позикодавця про повернення коштів лише після виплати позичальником суми позики в повному обсязі.
Пункт 2 договору: «Повернення позичальником позикодавцю суми позики буде підтверджено нотаріально посвідченою заявою позикодавця про повернення коштів. Наявність цієї заяви підтверджує виконання позичальником свого грошового зобов`язання. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві грошей готівкою в повному обсязі». 
Пункт 4 договору: «…після виплати позичальником суми позики в повному обсязі на підтвердження факту повернення коштів також оформлюється нотаріально посвідчена заява позикодавця про повернення коштів».
Позивач зазначає в позовній заяві, що він виконав своє зобов`язання з повернення позики частково та додає платіжні інструкції від 01.09.2022, 05.11.2022, 01.12.2022, 01.12.2022, 03.06.2023, 03.06.2023, 17.06.2023, 30.08.2023, які самі по собі уразі підтвердження отримувача та призначення платежу можуть бути документальним підтвердженням часткового виконання нею зобов`язань щодо повернення коштів за договором позики грошових коштів від 23.07.2022.
З наданих суду доказів не вбачається можливість ідентифікувати отримувача та призначення платежу.
Зазначені обставини будуть встановлюватися судом у разі виникнення між сторонами спору щодо стягнення заборгованості, або визнання зобов`язання виконаним.
Враховуючи вищезазначене позовні вимоги в цій частині також задоволенню не підлягають.
ВИСНОВКИ СУДУ
5. З огляду на встановлені судом обставини позовні вимоги не підлягають задоволенню. 
5.1. За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.
Керуючись ст.ст.12, 13, 77-81, 141, 259, 263-265, 268, 279, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним пункту договору позики грошових коштів від 23.07.2022 – відмовити.
Судові витрати понесені ОСОБА_2 залишити за нею. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Інформація про учасників справи відповідно до п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_3 , АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя          С.М. Демиденко