Справа № 202/1861/26
Провадження № 2/202/3171/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2026 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпра у складі:
головуючого судді Недобитюк Н.В.,
за участю секретаря судового засідання Іващенко І.В., 
за участю відповідача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Індустріального районного суду міста Дніпра цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, –
В С Т А Н О В И В:
У березні 2026 року представник позивача Шкапенко Олександр Віталійович, який діє в інтересах Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» (скорочена назва – АТ «А-БАНК»), звернувся до Індустріального районного суду міста Дніпра із позовною заявою до ОСОБА_1 , у якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № ABH0CT155101733908452187 від 11 грудня 2024 року станом на 04 березня 2026 року в загальному розмірі 153 112 гривень 41 копійка, яка складається з: заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) – 75 000 гривень 00 копійок, заборгованості за процентами – 66 984 гривні 88 копійок, заборгованості за пенею – 11 127 гривень 53 копійки, а також стягнути судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 662 гривні 40 копійок.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11 грудня 2024 року між АТ «А-БАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № ABH0CT155101733908452187 шляхом підписання заяви про надання послуги «Швидка готівка» та ознайомлення з Паспортом споживчого кредиту. 
Відповідно до умов договору, позичальнику було надано кредит у розмірі 75 000 гривень 00 копійок строком на 60 місяців (до 10 грудня 2029 року) зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 75,00% річних. 
Позивач виконував свої зобов`язання належним чином, перерахувавши кошти на картковий рахунок відповідача № НОМЕР_1 . Проте відповідач порушив умови договору, припинив своєчасно надавати грошові кошти для погашення заборгованості, внаслідок чого утворився зазначений борг. Кредитний договір та супутні документи були підписані відповідачем за допомогою електронного підпису в мобільному додатку «ABank24», використання якого погоджено сторонами в Анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку та Заяві про погодження використання удосконаленого електронного підпису від 15 липня 2024 року. Інформування відповідача про наявність боргу здійснювалось дистанційними каналами зв`язку.
Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпра від 11 травня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 27 травня 2026 року.
У судове засідання 27 травня 2026 року представник позивача не з`явився, подавши разом із позовною заявою клопотання про розгляд справи за його відсутності, у якому позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи. 
Відповідач у судовому засіданні заперечував проти позову, відмовився надавати суду свої повні анкетні дані та подав заяву із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпра від 27 травня 2026 року у задоволенні вказаної заяви було відмовлено, оскільки відповідач свої заперечення не аргументував, будь-які клопотання стосовно предмету спору не заявляв, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про відсутність підстав для розгляду справи у порядку загального позовного провадження.
Крім того, відповідач заявив про неотримання матеріалів справи. З огляду на відсутність у матеріалах справи належних доказів надсилання відповідачу копії позову з додатками, ухвалою суду від 27 травня 2026 року розгляд справи було відкладено, а позовну заяву залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків.
Після подання представником позивача 02 червня 2026 року доказів надсилання позовної заяви відповідачу, ухвалою суду від 19 червня 2026 року розгляд справи було продовжено та призначено судове засідання на 30 червня 2026 року.
29 червня 2026 року від відповідача ОСОБА_1 до суду надійшов письмовий відзив, заявивши про повне заперечення позовних вимог та просивши відмовити в їх задоволенні. 
Свою позицію відповідач обґрунтував відсутністю укладеного в письмовій формі кредитного договору в розумінні статті 1055 ЦК України та зазначив, що подані банком копії анкети-заяви, графіка погашення і виписок є неналежно завіреними, нечитабельними та не можуть вважатися первинними бухгалтерськими документами, що підтверджують виникнення боргових зобов`язань. Посилаючись на правову позицію Великої Палати Верховного Суду у справі № 342/180/17, ОСОБА_1 наголосив, що не підписував власноруч Умови та Правила надання банківських послуг, категорично заперечив наявність і використання ним електронного підпису для оформлення кредиту, та пояснив, що звертався до банку в липні 2024 року виключно для відкриття поточного валютного рахунку для власних потреб, не надаючи згоди на кредитування. Крім того, відповідач вказав на відсутність належних повноважень у представника позивача у зв`язку з нікчемністю наданої ним довіреності, яка містить розбіжності щодо офіційного місцезнаходження банку, порушення українського правопису.
У судовому засіданні 30 червня 2026 року відповідач ОСОБА_1 заперечення проти позову підтримав у повному обсязі, наполягав на безпідставності вимог банку та просив відмовити у задоволенні позову. 
Представник позивача у судове засідання не з`явився, звернувшись із заявою про розгляд справи за його відсутності.
Дослідивши матеріали цивільної справи, заслухавши пояснення відповідача та всебічно оцінивши наявні докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи.
Судом встановлено, що 11 грудня 2024 року, будучи клієнтом Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК», відповідач уклав кредитний договір № ABH0CT155101733908452187 щодо надання кредиту за послугою «Швидка готівка» в розмірі 75 000 грн 00 коп строком на 60 місяців (тобто до 10 грудня 2029 року) зі сплатою процентів у розмірі 75.00% щорічно. Кредитний договір складається із Заяви Клієнта, Паспорта споживчого кредиту та Таблиці обчислення загальної вартості кредиту.
Станом на 04 березня 2026 року заборгованість за вказаним кредитним договором згідно з розрахунком позивача складала суму в розмірі 153 112 грн 41 коп, яка складається з: 75 000 грн 00 коп – загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 66 984 грн 88 коп – загальний залишок заборгованості за процентами; 0.00 грн – заборгованість за комісією; 11 127 грн 53 коп – заборгованість за пенею.
Відповідно до дослідженої «Заяви про надання послуги «Швидка готівка» № ABH0CT155101733908452187 від 11 грудня 2024 року», ОСОБА_1 просив надати йому кредит на споживчі потреби за Послугою «Швидка готівка» на умовах, згідно з якими: вид кредиту – на споживчі потреби, тип кредиту – строковий; сума кредиту – 75 000 грн 00 коп; строк кредиту – 60 місяців з 11 грудня 2024 року по 10 грудня 2029 року включно; процентна ставка (фіксована) – 75% на рік; розмір щомісячного ануїтентного платежу становить 4 873 грн 41 коп; номер платіжної картки, що є доступом до поточного рахунку, на який зараховується сума кредиту – 4323347391285829; загальна сума до повернення з урахуванням кредиту, відсотків та комісій (загальна вартість кредиту) становить 292 401 грн 58 коп; погашення заборгованості здійснюється шляхом зарахування коштів на рахунок № НОМЕР_2 .
При вирішенні спору судом взяті до уваги наявні у матеріалах справи докази: копія Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку; копія Заяви про погодження використання удосконаленого електронного підпису від 15 липня 2024 року; копія Заяви про надання послуги «Швидка готівка» № ABH0CT155101733908452187 від 11 грудня 2024 року; копія Паспорта споживчого кредиту та Таблиці обчислення загальної вартості кредиту від 11 грудня 2024 року; розрахунок заборгованості станом на 04 березня 2026 року; копії меморіальних ордерів № TR.42405905.36549.65455 та № TR.42405905.36550.65455 від 11 грудня 2024 року про видачу кредиту та зарахування коштів у розмірі 75 000 грн 00 коп на рахунок клієнта № НОМЕР_3 ; виписка по кредитному рахунку № НОМЕР_4 ; виписка по картковому рахунку за період з 11 грудня 2024 року по 04 березня 2026 року; копія паспорта відповідача.
З наданого позивачем розрахунку заборгованості та виписки по картковому рахунку відповідача вбачається, що кошти в розмірі 75 000 грн 00 коп були успішно зараховані на рахунок відповідача 11 грудня 2024 року о 11:16, після чого відповідач користувався грошовими коштами, здійснював зняття готівки та проводив розрахунки.
Разом з тим, виписка підтверджує, що відповідач ухилявся від належного щомісячного виконання зобов`язань з повернення кредиту та сплати нарахованих процентів, у зв`язку з чим заборгованість відповідача за тілом кредиту становить 75 000 грн 00 коп, а за простроченими процентами за період користування коштами – 66 984 грн 88 коп.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. 
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). 
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. 
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). 
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. 
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. 
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі всім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. 
За змістом частини другої статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної стави (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. 
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. 
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 
Аналізуючи доводи відповідача щодо неукладення договору у письмовій формі та відсутності його особистого підпису під кредитними зобов`язаннями, суд зазначає наступне.
Матеріалами справи підтверджується, що 15 липня 2024 року відповідач підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» та окрему Заяву про погодження використання удосконаленого електронного підпису. Підписання вказаних документів було здійснено шляхом введення одноразового OTP-пароля «4216» на фінансовий номер телефону відповідача.
Відповідно до пункту 16 розділу II Положення про використання електронного підпису та електронної печатки, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 20 грудня 2023 року № 172, використання клієнтом установи електронного підпису одноразовим ідентифікатором та аналога власноручного підпису у сфері електронної комерції регулюється Законом України «Про електронну комерцію» з дотриманням положень нормативно-правових актів Національного банку з питань укладення договорів в електронній формі. За змістом вказаних норм, введення коду підтвердження (OTP-пароля) прирівнюється до належного підписання договору про електронний документообіг та погодження використання електронного аналога власноручного підпису у правовідносинах сторін.
Згідно з частиною першою статті 13 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до Протоколу створення та перевірки електронного підпису від 04 березня 2026 року, Заява про надання послуги «Швидка готівка» № ABH0CT155101733908452187 від 11 грудня 2024 року була підписана відповідачем ОСОБА_1 11 грудня 2024 року о 11:16:02 за допомогою відкритого ключа удосконаленого електронного підпису (УЕП) в інформаційній системі банку «ABank24». 
Суд наголошує, що за приписами пункту 8 розділу I Положення про використання електронного підпису та електронної печатки, затвердженого Постановою Правління НБУ № 172, особа, яка підписала електронний документ електронним підписом, у такий спосіб засвідчує, що ознайомилася з усім текстом документа, повністю зрозуміла його зміст, не має заперечень до тексту документа і свідомо використала свій електронний підпис у передбаченому цим документом контексті. 
Цілісність даних та автентичність підпису підтверджені належним чином відповідно до вимог статті 12 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», якою встановлено, що перевірка цілісності електронного документа проводиться шляхом підтвердження удосконаленого або кваліфікованого електронного підпису. 
За приписами статей 6 та 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис використовується для ідентифікації автора електронного документа, а юридична сила електронного документа та його допустимість як доказу не можуть бути заперечені виключно через те, що він має електронну форму. Відповідно до частини першої статті 7 цього Закону, такий примірник із обов`язковими реквізитами та електронним підписом автора вважається оригіналом, а його юридична сила є тотожною документу на паперовому носії.
Посилання відповідача на постанову Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 є безпідставними, оскільки у даній справі банк просить стягнути відсотки та комісії, які не просто містяться внутрішніх правилах банку, а прямо визначені у тексті самої Заяви про надання послуги «Швидка готівка» від 11 грудня 2024 року, яка містить повні параметри кредиту, детально ознайомлена позичальником під час підписання Паспорта споживчого кредиту та скріплена електронним підписом відповідача.
Суд відхиляє твердження відповідача про те, що кошти нараховувалися на поточний валютний рахунок без його відома.
Матеріали справи, у тому числі меморіальні ордери, доводять факт зарахування 75 000 грн 00 коп на гривневий рахунок відповідача та подальше активне розпорядження цими коштами, що свідчить про реальне виконання договору та виникнення боргових зобов`язань відповідно до статті 1054 ЦК України.
Доводи відповідача щодо дефектів оформлення довіреності представника позивача Шкапенка О.В., суд вважає необґрунтованими з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження повноважень представника банку суду надано довіреність у порядку передоручення від 22 жовтня 2025 року, згідно з якою Кандауров Юрій Васильович, діючи від імені АТ «АКЦЕНТ-БАНК», уповноважив Шкапенка Олександра Віталійовича представляти інтереси банку в судах України з усіма правами, які надано законом стороні по справі, в тому числі з правом підписувати та подавати позовні заяви.
Дана довіреність сформована та підписана в електронній формі з використанням кваліфікованого електронного підпису (КЕП) голови правління АТ «А-БАНК» Кандаурова Ю.В., що підтверджується відповідним електронним протоколом. Використання КЕП повністю відповідає вимогам Закону України «Про електронні довірчі послуги» та спростовує твердження відповідача про нікчемність довіреності.
Крім того, відхиляючи доводи відповідача щодо неналежності електронної довіреності, суд враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 серпня 2022 року у справі № 300/8766/21 (провадження № К/990/10461/22). У вказаній постанові суд касаційної інстанції зазначив, що електронне доручення, підписане електронним підписом відповідно до вимог законодавства про електронний документообіг, як електронний документ не вимагає будь-якого додаткового засвідчення, у тому числі нотаріального чи за правилами паперового документообігу і є належним документом, що підтверджує повноваження представника в суді. Верховний Суд наголосив, що правила засвідчення довіреностей, виданих у паперовій формі, неможливо застосувати до електронних доручень, сформованих учасником справи у підсистемах електронного судочинства або підписаних КЕП.
Отже, електронна довіреність представника позивача Шкапенка О.В. оформлена у повній відповідності до вимог чинного законодавства та є належним і допустимим доказом його повноважень на звернення до суду з даним позовом.
Процесуальні заперечення відповідача щодо порушення судом строків винесення ухвали про продовження розгляду справи після усунення недоліків та направлення повісток без його згоди не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову по суті.
Суд діяв у межах процесуальних строків з урахуванням часу, необхідного для отримання паперових підтверджень направлення документів, а надсилання повідомлень на відомі номери телефонів та електронну пошту відповідача здійснювалось з метою забезпечення його права на своєчасне сповіщення про час і місце засідання відповідно до статті 128 ЦПК України.
Таким чином, суд вважає повністю доведеним факт надання АТ «АКЦЕНТ-БАНК» кредитних коштів у розмірі 75 000 грн 00 коп відповідачу ОСОБА_1 та наявність у відповідача заборгованості перед позивачем за тілом кредиту в розмірі 75 000 грн 00 коп та за простроченими відсотками за користування кредитом у розмірі 66 984 грн 88 коп.
Щодо позовних вимог банку про стягнення з відповідача пені у розмірі 11 127 грн 53 коп суд зазначає наступне.
Відповідно до Закону України від 15.03.2022 № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється, зокрема, від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 на всій території України введено воєнний стан, який безперервно триває з 24.02.2022 до теперішнього часу.
Суд відхиляє можливі посилання на норми Закону України «Про споживче кредитування» як спеціального закону, оскільки за змістом частини другої статті 4 ЦК України основним актом цивільного законодавства України є саме Цивільний кодекс України. Таким чином, основним регулятором договірних відносин у даному випадку є норми ЦК України, які встановлюють пряму заборону на нарахування пені в період дії воєнного стану. Відповідні положення Закону України «Про споживче кредитування» не мають предметом свого правового регулювання правовідносини щодо нарахування пені під час воєнного стану в державі, а стосуються унормування законодавства у зв`язку з іншими обставинами. З огляду на це, позовні вимоги в частині стягнення пені задоволенню не підлягають. 
Виходячи з викладеного, надавши належну оцінку представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши отримання відповідачем кредитних коштів, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором у загальній сумі – 141 984 грн 88 коп, з яких: 
-75 000 грн 00 коп – загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту);
-66 984 грн 88 коп – загальний залишок заборгованості за процентами.
Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.
Крім того, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 662 грн 40 коп. 
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено частково (на 92,73%), з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог у розмірі 2 468 грн 91 коп.
Керуючись статтями 4, 12, 13, 76–81, 89, 141, 259, 263–265, 268, 273, 274–279 ЦПК України, суд, –
В И Р І Ш И В :
Позовні вимоги Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» заборгованість за кредитним договором № ABH0CT155101733908452187 від 11 грудня 2024 року станом на 04 березня 2026 року в загальному розмірі 141 984 (сто сорок одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири) гривні 88 копійок.
У задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити.
Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 2 468 (дві тисячі чотириста шістдесят вісім) гривень 91 копійка.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 30 червня 2026 року.
ПОЗИВАЧ: Акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК», ЄДРПОУ 14360080, місцезнаходження: 49074, Україна, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 11.
ВІДПОВІДАЧ: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя        Н.  В.  Недобитюк