ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
79014, місто Львів, вулиця Личаківська, 128
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.05.2026 Справа № 914/402/26 

Суддя Господарського суду Львівської області Мазовіта А.Б., розглянувши матеріали справи

за позовом:	Приватне підприємство «ІНФУЗІЯ», м. Черкаси	
до відповідача:	Товариства з обмеженою відповідальністю «ХОЛДІНГОВА КОМПАНІЯ «ДІАГНОЗІС МЕДІКАЛІС», м. Львів	
про:	стягнення 210 400,00 грн.	

Представники учасників справи: 
від позивача: Квітко Є.В. – адвокат;
від відповідача: не з`явились.

Хід справи.
До Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Приватного підприємства «ІНФУЗІЯ», м. Черкаси, про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ХОЛДІНГОВА КОМПАНІЯ «ДІАГНОЗІС МЕДІКАЛІС», м. Львів, заборгованості за договором поставки № 10/11-23 від 10.11.2023 в сумі 210 400,00 грн., а також судового збору в сумі 3328,00 грн.
Матеріалам присвоєно єдиний унікальний номер справи 914/402/26 та передано на розгляд судді Мазовіти А.Б.
Ухвалою від 10.02.2026 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; вирішив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судових засідань; вирішено інші процедурні питання.
Ухвалою від 22.04.2026 суд за власної ініціативи вирішив перейти до розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін; призначив судове засідання на 04.05.2026.
Ухвалою від 04.05.2026 відкладено судове засідання на 14.05.2026.
Процесуальні документи в даній справі направлялись позивачу засобами електронного зв`язку до його електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд», відповідачу – засобами поштового зв`язку на відому суду адресу, втім вручені не були та повернулись до суду. Відповідні докази повідомлення учасників справи містяться в матеріалах справи.
Також, всі процесуальні акти суду у цій справі оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень веб-порталу Судова влада України в мережі Інтернет, відомості якого є офіційними та загальнодоступними для безоплатного перегляду згідно Закону України «Про доступ до судових рішень».
У судовому засіданні 14.05.2026 суд заслухав представника позивача, який надав пояснення по суті спору, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Відповідач не забезпечив явку свого уповноваженого представника в судове засідання, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений завчасно та належним чином.
Згідно ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Статтею 251 цього Кодексу унормовано, що відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач - заперечення протягом строків, встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження у справі.
Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи (ч.2, ч.5, ч.8 ст. 252 ГПК України).
Матеріали справи свідчать, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, та надано достатньо часу для надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень. Окрім того, судом було дотримано всіх необхідних вимог щодо повідомлення учасників справи про здійснення її розгляду.
Заяв про відвід суду не поступало.

Суть спору та правова позиція сторін.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачу останнім було поставлено товар за накладними НЕ-0015831 від 05.02.2024 на суму 44 000,00 грн., НЕ-0016124 від 22.02.2024 на суму 88 000,00 грн., НЕ-0016227 від 28.02.2024 на суму 88 000,00 грн., НЕ-0017314 від 30.04.2024 на суму 26 400,00 грн., але всупереч умов укладеного між сторонами договору № 10/11-23 від 10.11.2023 повна оплата за товар проведена не була, у зв`язку з чим у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 210 400,00 грн.
Відповідач не скористався своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву, про причини та/або намір вчинити відповідні дії суд не повідомлено.
Відповідно до вимог ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У процесі розгляду справи суд встановив наступне.
10.11.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ХОЛДИНГОВА КОМПАНІЯ «ДІАГНОЗІС МЕДІКАЛІС» (покупець) та Приватним товариством «ІНФУЗІЯ» (постачальник) було укладено договір поставки № 10/11-23.
Постачальник за даним договором зобов`язується поставити покупцеві товари за переліком та кількістю визначених замовленням-вимогою, які є його невід`ємною частиною, а покупець – прийняти і оплатити в строки визначені даним договором такі товари без права їх подальшого перепродажу. Ціна замовленого товару зазначається у відповідному рахунку-фактурі складеного постачальником на підставі замовлення-вимоги покупця (п. 1.1 договору).
Вартість кожної партії товару є фіксованою і не підлягає зміні, якщо інше не передбачено цим договором чи додатковими угодами/додатковими договорами до нього (п. 1.3 договору).
Ціна договору відповідає загальній вартості товару, поставленого за цим договором протягом строку його дії, та відповідає сукупній вартості партій товару згідно видатковій (-им) накладним (п. 3.1 договору).
Покупець здійснює оплату за поставлений товар шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника (п. 3.2 договору).
Оплата товару виконується покупцем в строк не пізніше 30 робочих днів, з моменту підписання видаткової накладної (п. 3.4 договору).
Сторони узгодили, що покупець зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за товари згідно рахунку-фактури постачальника (п. 5.1.1 договору). Зобов`язання покупця за цим договором є виконаним у разі здійснення повної оплати товару у строки, визначені умовами договору (п. 5.1.3 договору).
Зобов`язання постачальника за цим договором є виконаним у разі здійснення поставки товару у строки, визначені умовами договору (п. 5.3.3 договору).
За умови прострочення покупцем строків оплати за товар за цим договором більш ніж на 10 календарних днів, постачальник має право вимагати оплати всього поставленого покупцю, але неоплаченого товару. В такому разі покупець зобов`язується здійснити оплату вартості всього поставленого, але неоплаченого товару в 3-денний строк з дня отримання відповідної вимоги постачальника (п. 6.7 договору).
Цей договір набирає чинності з дати підписання і діє до 31.12.2021, а в частині розрахунків до повного їх виконання (п. 10.1 договору).
Договір підписаний сторонами та скріплений печатками без зауважень та виправлень.
Позивачем на виконання умов вищезазначеного договору здійснено відповідачу поставку товару (йогексол р-н для ін`єкцій 350 мг/мл 500мл) на загальну суму 246 400,00 грн., що підтверджується видатковими накладними:
- № НЕ-0015831 від 05.02.2024 на суму 44 000,00 грн., 
- № НЕ-0016124 від 22.02.2024 на суму 88 000,00 грн., 
- № НЕ-0016227 від 28.02.2024 на суму 88 000,00 грн., 
- № НЕ-0017314 від 30.04.2024 на суму 26 400,00 грн.
Відповідач в свою чергу прийняв поставлений йому товар за вищезазначеними накладними, що підтверджується наявними на них підписами з боку особи, що відвантажила товар та отримувача. Доказів заперечень відповідача щодо зазначеного матеріали справи не містять.
Крім того здійснення операції продажу підтверджено податковими накладними, зареєстрованими позивачем в Єдиному реєстрі податкових накладних, які були надані останнім разом із позовною заявою.
З матеріалів справи судом було встановлено, що відповідач здійснив часткову оплату за поставлену продукцію тільки за накладною № НЕ-0015831 від 05.2024 на суму 36 000,00 грн., тобто не оплаченими є поставки на загальну суму 210 400,00 грн., а саме: 
за видатковою накладною №НЕ-0015831 від 05.02.2024 – 8 000,00 грн., 
за видатковою накладною № НЕ-0016124 від 22.02.2024 - 88 000,00 грн., 
за видатковою накладною № НЕ-0016227 від 28.02.2024 - 88 000,00 грн., 
за видатковою накладною № НЕ-0017314 від 30.04.2024 - 26 400,00 грн.
Позивач стверджує, що звертався до відповідача із претензіями від 02.12.2025 № 03/341-2025 (на юридичну адресу відповідача) та від 02.12.2025 № 03/340-2025 (на фактичну адресу відповідача) про неналежне виконання грошових зобов`язань по договору № 10/11-23 від 10.11.2023 та просив розглянути дані претензії протягом 7 днів з моменту їх отримання і задовільнити вимогу шляхом перерахування на відповідний рахунок коштів в сумі 210 400,00 грн., що становлять прострочену заборгованість за договором. 
Матеріали справи не містять доказів вручення вищезазначених претензій відповідачу та/або будь-якого реагування на них з боку останнього.
Позивач стверджує, а відповідач не оспорює, що заборгованість відповідача за поставлений товар є непогашеною, становить 210 400,00 грн., строк оплати є таким, що настав, а тому вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд дійшов висновку позов задовольнити повністю з огляду на наступне.
Зі змісту пункту 3 частини 1 статті 3 (свобода договору як засада цивільного законодавства), пункту 1 частини 2 статті 11, частини 1 статті 509, частини 1 статті 627 Цивільного кодексу України випливає, що укладення договору із погодженням сторонами його умов, що визначені на розсуд сторін з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, та становлять зміст договору, зобов`язує сторони виконувати зобов`язання за цим договором належним чином відповідно до його умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина 1 статті 526, частина 1 статті 628, статті 629 Цивільного кодексу України).
Договір поставки № № 10/11-23 від 10.11.2023, укладений між позивачем та відповідачем, вчинено з дотриманням відповідних норм законодавства і матеріали справи не містять фактичних даних стосовно невідповідності його чинному законодавству в розумінні ст. 204 Цивільного кодексу України, з огляду на відсутність в матеріалах справи доказів протилежного.
Наявні в матеріалах справи видаткові накладні є первинними документами в розумінні статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», адже відповідають вимогам, встановленим наведеною нормою для первинних документів, є підставою для розрахунків з позивачем.
На дату ухвалення цього рішення матеріали справи не містять доказів, що відповідачем повернуто позивачу товар повністю чи частково за переліченими видатковими накладними або висувались будь-які претензії з приводу кількості та якості отриманого товару або комплектності товаросупровідних документів у порядку, визначеному договором, рівно як відсутні докази оплати заборгованості за договором, також не надано обґрунтованих заперечень проти позову та власного розрахунку заборгованості.
Згідно із ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Сукупність встановлених у справі обставин, з урахуванням вимог ст.ст. 525, 526, 530, 610, 611, 664, 692 Цивільного кодексу України, свідчить про те, що за спірним договором відповідач не виконав своїх зобов`язань з повної та своєчасної оплати отриманого товару, заборгованість становить 210 400,00 грн. Доказів протилежного матеріали справи не містять і відповідачем не спростовано.
Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. 
Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.
Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Приписами ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Враховуючи вищевикладене, надавши відповідну юридичну оцінку всім доказам наявним в матеріалах справи, а також те, що відповідач не надав суду заперечень щодо заявлених вимог та/або доказів, які б підтверджували належне виконання ним своїх зобов`язань, в матеріалах справи вони відсутні, тому суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.
Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача. 
З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 4, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 233, 236, 237, 241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ХОЛДІНГОВА КОМПАНІЯ «ДІАГНОЗІС МЕДІКАЛІС» (код ЄДРПОУ 44385005; 79041, м. Львів, вул. Окружна, б. 57-А, оф. 404) на користь Приватного підприємства «Інфузія» (код ЄДРПОУ 31423376; 18030, м. Черкаси, вул. Кобзарська, б. 108) заборгованість у розмірі 210 400,00 грн. основного боргу, а також судовий збір в сумі 3 328,00 грн.
3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.
Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення складено 19.05.2026.

Суддя Мазовіта А.Б.