Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/303/26
Провадження № 2-о/945/58/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2026 року м. Миколаїв

Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі
головуючої судді Павленко І.В.,
за участю секретаря судового засідання Сербиної К.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Веснянська селищна рада Миколаївського району Миколаївської області, ІНГУЛЬСЬКА СІЛЬСЬКА РАДА про встановлення факту проживання однією сім`єю,

ВСТАНОВИВ:

10 лютого 2026 року заявник ОСОБА_1 звернулася в порядку окремого провадження до Миколаївського районного суду Миколаївської області із заявою, в якій просить суд встановити факт проживання однієї сім`єю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з 1995 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Обґрунтовуючи вимоги, заявник зазначає, що ОСОБА_2 з 1995 року по 22.09.2025 року проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_1 . Заявник та ОСОБА_2 постійно проживали за адресою: АДРЕСА_1 (стара адреса: АДРЕСА_1 ). Вказаний житловий будинок належить на праві власності заявнику. Заявник та спадкодавець зареєстровані за вказаною адресою. Заявник та спадкодавець мали спільний побут, спільний бюджет, спільні права та обов`язки. ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Петрово-Солониха Миколаївського району Миколаївської області помер ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді нерухомого майна, розташованого в межах території Кир`яківської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області. Після смерті ОСОБА_2 спадщину прийняла його цивільна дружина шляхом подачі у встановлений законодавством строк заяви про прийняття спадщини ОСОБА_3 , приватному нотаріусу Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області. Нотаріусом після смерті ОСОБА_2 заведена спадкова справа № 59/2025. Заявник є спадкоємцем четвертої черги у відповідності до ст. 1264 ЦК України. Інших спадкоємців крім заявника не має. Роз`ясненням нотаріуса від 22.01.2026р. вих. № 5/02-14 заявнику роз`яснено, що для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого цивільного чоловіка необхідно встановити у судовому порядку факт проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Спір про право відсутній.
Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 16 лютого 2026 року відкрито провадження у цивільній справі № 945/303/26, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами окремого провадження. Витребувано від Приватного нотаріуса Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області Георгієвої Оксани Григорівни належним чином завірену копію спадкової справи № 59/2025, заведеної після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . У судове засідання, призначене на 10.03.2026, викликані свідки.
Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 31 березня 2026 року залучено до участі у справі № 945/303/26 в якості заінтересованої особи ІНГУЛЬСЬКУ СІЛЬСЬКУ РАДУ, код ЄДРПОУ: 04376498.
У судовому засіданні 10.03.2026 заявник ОСОБА_1 вимоги, викладені у заяві підтримала повністю. Вказала, що вони проживали з ОСОБА_2 з 1995 року на одному місті, він працював водієм, потім вийшов на пенсію. Йому дали групу інвалідності по стану здоров`я, потім став хворіти і у 2025 році помер. Належним чином вони з ОСОБА_2 не оформили свої відносини, оскільки не очікували, що він помре. Разом жили, разом господарство вели, бюджет був спільний, складали пенсії, на базар ходили разом, послуги комунальні платила заявниця, бо будинок оформлений на неї. Заявниця була раніше заміжня, має дочку від першого шлюбу, ОСОБА_4 теж був одружений, його колишня дружина вже померла. Його жінку вони ховали разом. Метою подання заяви є оформлення спадщини. Інших спадкоємців він не має. Він пропонував розписатись, але заявниця тільки сміялась, бо не бачила потреби, все було нормально.
Представник заявниці адвокат Сидоренко Т.В. 10.03.2026 надала пояснення з посиланням на докази, які містяться в матеріалах справи та які, на думку заявниці, доводять обґрунтованість заявлених вимог.
10.03.2026 в якості свідків були допитані:
ОСОБА_5 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яка надала покази, що в село вона приїхала у 2005 році і з того часу знайома з заявницею та ОСОБА_4 , живуть на одній вулиці, спілкуються, допомагають, ходять один до одного в гості. ОСОБА_6 жила з ОСОБА_4 однією сім`єю, вони завжди були разом, він поводив себе як господар. 
ОСОБА_7 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яка надала покази, що вона є сусідкою та подругою ОСОБА_1 , вона рідна сестра її колишнього чоловіка, який наразі вже помер, а також кума ОСОБА_2 (стала кумою, коли він ще був одружений з першою дружиною). Знає їх обох вже років 50 і знає, що вони жили 30 років однією сім`єю і ніхто нікуди не відлучався. У ОСОБА_2 було два сини, молодший помер, а старший десь пропав безвісті вже давно. Дружили родинами, святкували спільно свята, більше в ОСОБА_1 . Коли хворів ОСОБА_2 приходили допомагати, робили йому уколи, і машиною возили коли треба. Були хороші дружні стосунки. Покупки вони робили разом, разом їздили на ринок, господарство тримали, корову.
ОСОБА_8 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який надав покази, що є сусідом ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , ОСОБА_6 знає з дитинства, а ОСОБА_4 з 1976 року. Бачив, що вони проживали разом, як чоловік і дружина, жили нормально. ОСОБА_4 жив там постійно, як дома. Свідок з ним дружив, він його кум, ходили в гості, допомагали друг другу. ОСОБА_6 та ОСОБА_4 тримали господарство, робили покупки спільні, міняли машини. За покупками їздили разом родинами, то на машині свідка, то на машині ОСОБА_4 . Коштами, в тому числі тими, що ОСОБА_4 отримував за пай, що отримав у спадщину, розпоряджалась більше ОСОБА_6 . Робив ремонт на веранді, бойлер ставили, проводку тягнули, всім опікувався ОСОБА_4 . Будівельні матеріали для ремонту в будинку ОСОБА_6 свідок закупав з ОСОБА_4 разом.
У судове засідання, призначене на 29.04.2026 заявниця та її представник не з`явились, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити.
Представник заінтересованої особи Веснянської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області у судове засідання жодного разу не з`явився, хоча про день, час та місце проведення судового засідання щоразу був повідомлений належним чином, а саме: шляхом направлення судової повістки про виклик до суду до електронного кабінету безпосередньо заінтересованої особи в підсистемі «Електронний суд».
Представник заінтересованої особи ІНГУЛЬСЬКОЇ СІЛЬСЬКОЇ РАДИ 15.04.2026 через систему «Електронний суд» подав заяву про розгляд справи за відсутності їх представника.
Частиною 1 статті 223 ЦПК України регламентовано, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши покази свідків, врахувавши процесуальну позицію заявника, висловлену як письмово, так і під час проголошення вступного слова, дійшов таких висновків.
Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 71 року, про що 29.09.2025 складено відповідний актовий запис № 1188.
З копії паспорта ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 , вбачається, що з 02.12.2020 він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . До цього з 15.11.1988 до 23.07.2013 він був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; з 23.07.2013 по ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_1 .
З лікарського свідоцтва про смерть № 29 від 22.09.2025 суд встановив, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання померлого: АДРЕСА_1 . Лікарське свідоцтво про смерть одержала ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
З довідки, виданої старостою Надбузько-Кир`яківського старостинського округу від 29.01.2026 № 21 вбачається, що з 2020 року ОСОБА_1 , зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , проживала та вела спільне господарство зі співмешканцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 .
З рішення виконавчого комітету КИР?ЯКІВСЬКОЇ СІЛЬСЬКОЇ РАДИ МИКОЛАЇВСЬКОГО РАЙОНУ МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ від 12.08.2020 № 25 вбачається, що житловому будинку, господарським будівлям та спорудам, земельній ділянці для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що належать ОСОБА_1 присвоєно адресу: АДРЕСА_1 .
В заяві ОСОБА_1 вказала, що до цього адреса була АДРЕСА_2 .
Заявником надано копію інформації Укрпошта щодо поштового відправлення 0600072572111 та супровідного листа суду від 12.12.2023, як підтвердження того факту, що ОСОБА_2 отримував кореспонденцію з Миколаївського районного суду Миколаївської області за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, с. Петрово-Солониха, вул. Зарічна, 22Б.
З тією ж метою долучено виписку із медичної карти ОСОБА_2 за травень 2022 року, відповідно до якої адресою його реєстрації у медичній установі було зазначено АДРЕСА_1 , а також податкове повідомлення-рішення від червня 2024 року.
Судом також досліджено документи, надані на запит суду, та встановлено, що ОСОБА_1 03.11.1994 року розірвала шлюб з ОСОБА_9 , що вбачається з Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 24.02.2026. 
ОСОБА_2 10.07.1978 року розірвав шлюб з ОСОБА_10 , що вбачається з Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 24.02.2026.
Як вбачається з листа ГУ ПФУ в Миколаївській області від 17.02.2026, 01.10.2025 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління із заявою про виплату допомоги на поховання померлого пенсіонера, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстровано за № НОМЕР_3 ), до заяви надані документи, визначені порядком, а саме: паспорт громадянина України, свідоцтво про смерть на ОСОБА_2 , витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть на ОСОБА_11 . Інформація про поточний банківський рахунок ОСОБА_1 , була зазначена у заяві про виплату допомоги про поховання. Заява про виплату допомоги на поховання опрацьована 08.10.2025, одноразова допомога на поховання у сумі 5522,00 грн. перерахована 09.10.2025 на поточний рахунок заявника в банку АТ КБ «Приватбанк».
Суд отримав інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за РНОКПП ОСОБА_2 НОМЕР_4 і встановив, що за вказаними параметрами інформація наявна: об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер: 985984548206, дата реєстрації: 29.07.2016, тип ОНМ: земельна ділянка, кадастровий номер: 4820682200:01:000:0149, площа: 12.3603 га, адреса: Миколаївська область, Баштанський район, с/рада Костичівська (відповідь № 2533147 від 30.03.2026, 15:40:00).
Вказана земельна ділянка належала ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.07.2016, зареєстровано в реєстрі за № 2-111. Адреса реєстрації Шишкова зазначена як АДРЕСА_1 .
Слід зауважити, що в заяві ОСОБА_1 вказала цей документ, як доказ спільного проживання, що начебто в ньому адреса спадкодавця вказана як АДРЕСА_2 , що не відповідає дійсності. 
З Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 83472069 від 03.12.2025 суд встановив, що 03.12.2025 приватним нотаріусом Миколаївського нотаріального округу Миколаївської області Георгієвою О.Г. зареєстровано Спадкову справу № 74954317, номер у нотаріуса 59/2025 після смерті ОСОБА_2 .
Так, 03.12.2025 ОСОБА_1 подала заяву про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_2 .
Як вбачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 03.12.2025 за параметрами ОСОБА_2 дата смерті 2025, інформація відсутня.
В матеріалах спадкової справи наявна довідка Веснянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області від 01.12.2025 в якій зазначено, що вона видана виконавчим комітетом Веснянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області ОСОБА_1 в тому, що громадянин ОСОБА_2 постійно проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 , з 02 грудня 2020 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 . За цією адресою були зареєстровані та постійно проживали разом зі спадкодавцем: громадянка - ОСОБА_1 1956 року народження з 20.03.2007 року до цього часу.
З довідки про реєстрацію місця проживання від 16.09.2020 № 709 вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 20.03.2007 по теперішній час.
Та сама інформація міститься у Витягу з реєстру територіальної громади від 03.12.2025.
Листом від 22.01.2026 № 5/02-14 заявниці було роз`яснено нотаріусом, що факт проживання однією сім?єю зі спадкодавцем не менш як п?ять років до часу відкриття спадщини може бути встановлений у судовому порядку в порядку ч. 2 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки законом не визначено іншого порядку встановлення цього факту.
Частиною другою статті 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Відповідно до частин першої та другої статті 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.
У постанові від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц Велика Палата Верховного Суду зауважила, що, вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України).
Таким чином, для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню, і предметом доказування у таких справах є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю.
Аналогічний правовий висновок щодо предмету доказування у цивільних справах щодо встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу викладено у п. 44 постанови Верховного Суду від 21 травня 2025 року у справі №758/1133/22-ц (провадження № 61-5320св23).
Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99, обов`язковими умовами для визнання осіб членами сім`ї, крім спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.
Статтею 151-2 Конституції України передбачено, що рішення та висновки, ухвалені Конституційним Судом України, є обов`язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені.
Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї, однак визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання, спільний побут і взаємні права й обов`язки.
Аналогічний висновок викладений у п.27 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц, провадження №14-283цс18.
На підтвердження факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу заявником суду надані такі засоби доказування як: письмові докази; покази свідка.
Частиною 1 ст.76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частиною 1 ст.77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 78 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
Аналізуючи означені норми процесуального права з призми засобів доказування, що були надані заявником суду на підтвердження вимог, суд робить висновок, що матеріали заяви не містять жодного належного, допустимого та достовірного доказу, з аналізу якого суд мав об`єктивну можливість встановити юридичний факт спільного проживання ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2 з 1995 року, взаємних прав і обов`язків, ведення вказаними особами спільного господарства, наявності в них спільного бюджету, спільних витрат та інше.
Покази свідків, які були допитані в судовому засіданні, беззаперечно не свідчать про проживання однією сім`єю заявниці та ОСОБА_2 , ведення ними спільного господарства, наявності спільного бюджету, сплати комунальних послуг, купівлі майна для спільного користування, витрат на утримання житла, його ремонту, починаючи з 1995 року.
Більше того, показання свідків не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.
Подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі № 522/25049/16 (провадження№ 61-11607св18), від 11 грудня 2019 року у справі №712/14547/16 (провадження № 61-44641св18), від 12 грудня 2019 року у справі № 466/3769/16 (провадження № 61-5296св19), від 24 січня 2020 року у справі № 490/10757/16 (провадження № 61-42601св18), від18 жовтня 2023 року у справі№ 201/11673/20 (провадження № 61-10383св23), що застосовуються судом з метою виконання положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України.
Сам собою факт перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те, що між ними склалися та мали місце усталені відносини, які притаманні подружжю (постанова ВС від 12 грудня 2019 року у справі № 490/4949/17, провадження № 61-46210св18).
Суд вважає, що дослідженими у судовому засіданні доказами підтверджено період спільного проживання починаючи з 2020 року.
Також суд вважає за необхідне звернути увагу учасників справи, що прохання заявника про встановлення відповідного юридичного факту у період часу з 1995 року до 01.01.2004, є необґрунтованим з огляду на таке.
Положення Кодексу законів про шлюб та сім`ю України не містили норми про спільне проживання жінки та чоловіка однією сім`єю, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі. Зазначене положення передбачене статтею 74 СК України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року. Тому встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період до 01 січня 2004 року законом не передбачено. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 січня 2024 року у справі № 755/20288/21.
Керуючись ст. 3, 21, 57, 74 СК України, ст. 2, 4, 12, 13, 76, 77, 78. 79, 80, 81, 89, 95, 133, 141, 244, 263, 264, 265, 294 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Веснянська селищна рада Миколаївського району Миколаївської області, ІНГУЛЬСЬКА СІЛЬСЬКА РАДА про встановлення факту проживання однією сім`єю, задовольнити частково.
Встановити факт проживання однієї сім?єю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з 01.01.2020 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
Заявниця: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 . 
Заінтересовані особи: Веснянська селищна рада Миколаївського району Миколаївської області, код ЄДРПОУ 20883438, юридична адреса: Миколаївська область, с. Весняне, вул. Центральна, 6.
ІНГУЛЬСЬКА СІЛЬСЬКА РАДА, код ЄДРПОУ: 04376498, юридична адреса: Миколаївська область, Баштанський район, село Інгулка, ВУЛИЦЯ ТРАВНЕВА, будинок 41. 
Дата складення повного судового рішення 29.04.2025.

Суддя І. В. Павленко