УХВАЛА
04 травня 2026 року
м. Київ
справа № 748/861/24
провадження № 61-4488ск26 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В.,
розглянувши касаційну скаргу заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області 
від 01 травня 2025 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 25 лютого 2026 року у справі за позовом заступника керівника Чернігівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Седнівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області до ОСОБА_1 , третя 
особа: Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області, 
про витребування майна із чужого незаконного володіння,
ВСТАНОВИВ: 
У лютому 2024 року заступник керівника Чернігівської окружної прокуратури звернувся до суду з указаним позовом в інтересах держави в особі Седнівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, у якому просив витребувати із незаконного володіння ОСОБА_1 земельну ділянку площею 1,5000 га, кадастровий номер 7425589500:06:000:0118 для ведення особистого селянського господарства.
Чернігівський районний суд Чернігівської області рішенням від 01 травня 2025 року, яке залишено без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 25 лютого 2026 року, відмовив заступнику керівника Чернігівської окружної прокуратури 
в інтересах держави в особі Седнівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області у задоволенні позову.
02 квітня 2026 року заступник керівника Чернігівської обласної прокуратури Волківський І. Ю. засобами поштового зв`язку надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області 
від 01 травня 2025 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 25 лютого 2026 року у зазначеній справі.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів 
у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження 
(про відмову у відкритті касаційного провадження).
Вбачається, що оскаржену постанову суд апеляційної інстанції ухвалив 
25 лютого 2026 року, відомості про складення повного тексту постанови відсутні, касаційну скаргу надіслано засобами поштового зв`язку 02 квітня 2026 року, тобто поза межами строку на касаційне оскарження. 
Верховний Суд ухвалою від 10 квітня 2026 року поновив заступнику керівника Чернігівської обласної прокуратури строк на касаційне оскарження рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 01 травня 2025 року 
та постанови Чернігівського апеляційного суду від 25 лютого 2026 року, вказану касаційну скаргузалишив без руху та встановив заявнику строк для усунення 
її недоліків, зокрема запропоновано визначити ціну позову щодо вимоги майнового характеру та підтвердити таку інформацію належними доказами (позовна заява 
з визначеною ціною позову, майнова оцінка спірного нерухомого майна або інші належні докази).
17 квітня 2026 року на виконання вимог вказаної ухвали від заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури Волківського І. Ю. через підсистему «Електронний суд» до Верховного Суду надійшли матеріали на усунення недоліків касаційної скарги.
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій 
статті 389 ЦПК України.
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного 
провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну 
скаргу.
Як на підставу касаційного оскарження заявник посилається на пункти 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України щодо 
її форми і змісту. Судовий збір сплачено.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах 
з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же статті 
ЦПК України.
Відповідно до підпункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається, зокрема, у позовах про визнання права власності на майно 
або його витребування - вартістю майна.
Згідно з підпунктом 9 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.
При цьому вартість майна - це грошова сума, за яку це майно може бути придбане у даній місцевості. Тягар доказування вартості майна несе позивач у справі. В якості доказу вартості майна суду можуть бути подані договори купівлі-продажу цього майна, звіт про оцінку майна тощо.
Предметом позову у цій справі є вимоги про витребування майна із чужого незаконного володіння.
На виконання вимог ухвали суду від 10 квітня 2026 року заявник надав витяг 
№ НВ-9926534012024 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, відповідно до якого нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки площею 1,5000 га, кадастровий номер 7425589500:06:000:0118, становить 9 196,98 грн.
Отже ціна позову у цій справі становить 9 196,98 грн, яка станом на 01 січня 
2026 року не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму 
для працездатних осіб (3 328,00 грн х 250 = 832 000,00 грн). 
За таких обставин ухвалені у цій справі судові рішення можуть бути оскаржені 
в касаційному порядку виключно за наявності випадків, передбачених 
пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
Касаційна скарга та додані до неї матеріали містять посилання на випадки, передбачені підпунктами «а», «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню: якщо касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, 
а також якщо справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.
Зокрема, обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження, заявник вказує, 
що ця справа має значний суспільний інтерес, оскільки предметом судового розгляду є незаконність вибуття із власності держави поза волею її власника земельної ділянки площею 1,5 га. При цьому незалежно від площі та вартості земельної ділянки, яка підлягає витребуванню у власність держави в особі відповідного органу, зважаючи на перебування землі під особливою охороною держави як основного національного багатства, таку справу неможливо віднести 
до малозначних. В свою чергу, розгляд даної справи стосується питання права, яке має фундаментальне значення задля формування єдиної правозастосовчої практики у подібних правовідносинах. Забезпечення єдності судової практики 
є реалізацією принципу правової визначеності, що є одним із фундаментальних аспектів верховенства права та гарантує розумну передбачуваність судового рішення.
Право на справедливий суд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, 
має тлумачитися з урахуванням верховенства права, одним з основних аспектів якого є принцип правової визначеності, який вимагає, щоб усі заявники мали ефективний засіб судового захисту, що дозволив би їм захищати свої громадянські права (справа Brumarescu v. Romania [GC], N 28342/95, § 61, ECHR1999-VII). Європейський суд з прав людини також нагадує, що правила, які регулюють формальні заходи, які необхідно вжити, та строки, які мають бути дотримані 
при оскарженні, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя 
та дотримання, зокрема, вищезазначеного принципу правової визначеності. 
У зв`язку з цим, згадані правила або спосіб їх застосування не повинні перешкоджати сторонам судового процесу використовувати наявні засоби правового захисту (справа Miragall Escolano and Others v. Spain, N 38366/97, 38688/97, 40777/98, 40843/98, 41015/98, 41400/98, 41446/98, 41484/98, 41787/98 
та 41509/98).
У справі «Golder v. The United Kingdom» (заява N 4451/70, рішення від 21 лютого 
1975 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що було б немислимим, 
щоб стаття 6 пункт перший містила детальний опис наданих сторонам процесуальних гарантій у цивільних справах і не захищала би в першу чергу те, 
що дає можливість практично користуватися такими гарантіями - доступу до суду. Такі характеристики процесу, як справедливість, публічність, динамізм, позбавляються сенсу, якщо немає самого судового розгляду. Все вищенаведене свідчить про те, що право доступу до правосуддя є одним із невід`ємних складових права, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції.
Дослідивши касаційну скаргу, на підставі підпунктів «а», «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, враховуючи наведені в касаційній скарзі доводи, Верховний Суд вважає, що є підстави для відкриття касаційного провадження у цій справі.
За таких обставин касаційне провадження у зазначеній справі необхідно відкрити.
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, 
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у цій справі. 
Витребувати з Чернігівського районного суду Чернігівської області справу 
№ 748/861/24 за позовом заступника керівника Чернігівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Седнівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області до ОСОБА_1 , третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області, про витребування майна 
із чужого незаконного володіння.
Іншим учасникам справи надіслати копії касаційної скарги та доданих до неї документів.
Роз`яснити учасникам справи, які відповідно до частини шостої статті 14 ЦПК України зобов`язані зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрували його, що вони мають обов`язок зареєструвати свій електронний кабінет та можливість ознайомитися із копією касаційної скарги та доданих документів, що подані 
у цій справі, виключно через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами.
Роз`яснити учасникам справи право подати відзив на касаційну скаргу, який 
за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк 
до 18 червня 2026 року. До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву 
та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. В. Литвиненко

А. І. Грушицький

Є. В. Петров