Справа  №359/8824/25
Провадження №2/359/669/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 квітня 2026 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого     Борця Є.О.,
за участю секретаря судового засідання Ступарик К.В.,
за участю позивача     ОСОБА_1 ,
за участю представників відповідачів  ОСОБА_2 , Устенко А.С.,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області, Київської обласної прокуратури та Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди, заподіяної неефективним досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні,

встановив:

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову.

1.1. В липні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом та посилається на те, що 5 червня 2018 року в приміщенні Бориспільської міської ради була проведена прес-конференція на тему «Захист репутації ТОВ «БМУ-53» від ОСОБА_1 », на якій депутат Бориспільської міської ради Жувак П.К., який був головою правління ТОВ «БМУ-53», та інші посадові особи Бориспільської міської ради поширили особисту конфіденційну інформацію про позивача та повідомили щодо нього недостовірні відомості. У зв`язку з цим в травні 2019 року до ЄРДР були внесені відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.182, ч.1 ст.364 КК України. Кримінальному провадженню був присвоєний номер: 42019111100000096. Повноваження на здійснення досудового розслідування були покладені на слідчих СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області, а повноваження на здійснення процесуального керівництва – на прокурорів Бориспільської окружної прокуратури. Протягом 6 років поспіль було виконано лише одну слідчу дію: ОСОБА_1 був допитаний в якості свідка. Діяльність слідчих СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області зводилась до неодноразового закриття кримінального провадження. Ці обставини свідчать очевидну неефективність досудового розслідування, що була допущена у зв`язку неналежним здійсненням прокурорами Бориспільської окружної прокуратури процесуального керівництва. У зв`язку з тривалим неефективним досудовим розслідуванням позивач зазнав глибокі душевні переживання. У такий спосіб йому була заподіяна моральна шкода, розмір якої він оцінив у 100000 гривень 00 копійок. Тому ОСОБА_1 просить суд стягнути з Державного бюджету України моральну шкоду в розмірі 100000 гривень 00 копійок.

1.2. У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримує позов та наполягає на його задоволенні.

1.3. Представник відповідача Шиленко Я.А. не визнає позов та посилається на те, що сама по собі тривалість досудового розслідування не свідчить про заподіяння позивачу моральної шкоди. Зокрема, в матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 зазнав душевні переживання та глибокі страждання. Крім того, прокурорами Бориспільської окружної прокуратури неодноразово надавались слідчим СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області вказівки щодо вчинення слідчих дій. Тому представник відповідача ОСОБА_2 просить суд відмовити у задоволенні позову.

1.4. Представник відповідача ОСОБА_3 також не визнає позов та просить суд відмовити в його задоволенні.

1.5. Представник відповідача ОСОБА_4 не з`явився у судове засідання та подав відзив (а.с.161-169 т.1), в якому він не визнає позов, заперечує проти його задоволення та просить розглянути цивільну справу в його відсутності.

2. Інформація про рух цивільної справи.

2.1. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 липня 2025 року (а.с.14-15 т.1) вбачається, що цивільну справу за позовом, пред`явленим ОСОБА_1 , було розподілено судді Бориспільського міськрайонного суду Борцю Є.О.

2.2. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 29 липня 2025 року (а.с.17-18 т.1) пред`явлений позов був залишений без руху, ОСОБА_1 був наданий строк для усунення допущених ним недоліків: для приєднання додатків, зазначених у позові, та доказів направлення позову відповідачам.

2.3. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 7 серпня 2025 року (а.с.85-86 т.1) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання.

2.4. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 3 листопада 2025 року (а.с.89-90 т.2) було відмовлено у задоволенні клопотання Київської обласної прокуратури про закриття провадження у цивільній справі.

2.5. Іншою ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 3 листопада 2025 року (а.с.91-92 т.2) було витребувано у Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області копії матеріалів кримінального провадження №42019111100000096.

2.6. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 8 грудня 2025 року (а.с.114-115 т.2) було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.

3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

3.1. 17 квітня 2019 року ОСОБА_1 подав до Бориспільської місцевої прокуратури заяву (а.с.9-13 т.3), в якій він повідомив про те, що 5 червня 2018 року в приміщенні Бориспільської міської ради була проведена прес-конференція на тему «Захист репутації ТОВ «БМУ-53» від ОСОБА_1 », на якій депутат Бориспільської міської ради ОСОБА_5 , який був головою правління ТОВ «БМУ-53», та інші посадові особи Бориспільської міської ради поширили особисту конфіденційну інформацію про позивача та повідомили відносно нього недостовірні відомості.

3.2. 7 травня 2019 року до ЄРДР були внесені відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.182, ч.1 ст.364 КК України. Кримінальному провадженню був присвоєний номер: 42019111100000096. Повноваження на здійснення досудового розслідування були покладені на слідчих СВ Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області, а повноваження на здійснення процесуального керівництва – на прокурорів Бориспільської місцевої прокуратури. Ці обставини підтверджуються копією витягу з ЄРДР від 10 травня 2019 року (а.с.3-4 т.3).

3.3. Спірні правовідносини регулюються главою 82 «Відшкодування шкоди» підрозділу 2 «Недоговірні зобов`язання» розділу ІІІ «Окремі види зобов`язань» книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України.

4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору.

4.1. Відповідно до ч.1 ст.1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

4.2. Згідно з ч.6 ст.1176 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокура-тури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

4.3. Відповідно до ч.1 ст.1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

4.4. Згідно з ч.2 ст.2, ч.1 ст.170 ЦК України учасником цивільних відносин є держава Україна, яка набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

4.5. Відповідно до пп.3 п.4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №215 від 15 квітня 2015 року, казначейство з дотриманням покладених на нього завдань та в установленому законодав-ством порядку здійснює безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів або боржників на підставі рішення суду.

4.6. Згідно з ч.1, п.3 ч.2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

4.7. Відповідно до абз.2 ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

4.8. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встанов-лених цим Кодексом.

4.9. Відповідно до ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

4.10. Згідно з ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.

а. щодо неефективності досудового розслідування.

5.1. Станом на день ухвалення рішення суду строк здійснення досудового розсліду-вання у кримінальному провадженні №42019111100000096 становить 6 років 11 місяців. За цей період часу слідчі СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області провели такі слідчі дії. 23 травня 2019 року був проведений допит ОСОБА_1 в якості свідка (а.с.31-34 т.3). 1 жовтня 2025 року, тобто через 6 років 5 місяців, слідчий СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області витребував у КП «Телерадіостудія Бориспіль» відеозапис прес-конференції (а.с.179 т.3). 2 грудня 2025 року ОСОБА_1 був повторно допитаний в якості свідка (а.с.181-183 т.3). Інші слідчі дії під час здійснення досудового розслідування не проводились. Позивач залишається не залученим до участі у кримінальному провадженні в якості потерпілого.

5.2. Навпаки, постановою слідчого СВ Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області від 11 лютого 2020 року (а.с.44-45 т.3) кримінальне провадження було вперше закрито. Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду від 3 березня 2020 року (а.с.32-34 т.1) було скасовано постанову слідчого СВ Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області від 11 лютого 2020 року. Постановою слідчого СВ Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області від 5 травня 2020 року (а.с.59-66 т.3) було вдруге закрито кримінальне провадження. Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду від 19 травня 2020 року (а.с.40-42 т.1) було скасовано постанову слідчого СВ Бориспіль-ського ВП ГУ НП в Київській області від 5 травня 2020 року. Постановою слідчого СВ Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області від 11 червня 2020 року було втретє закрито кримінальне провадження. Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайон-ного суду від 26 червня 2020 року (а.с.43-44 т.1) було скасовано постанову слідчого СВ Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області від 11 червня 2020 року. Постановою старшого слідчого СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області від 12 січня 2021 року (а.с.115-116 т.3) було вчетверте закрито кримінальне провадження. Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду від 6 липня 2021 року (а.с.66-70 т.1) було скасовано постанову старшого слідчого СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області від 12 січня 2021 року. Постановою слідчого СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області від 21 грудня 2022 року (а.с.136-137 т.3) було вшосте закрито кримінальне провадження. Постановою прокурора Бориспільської окружної прокуратури від 4 січня 2023 року (а.с.138-139 т.3) було скасовано постанову слідчого СВ Бориспіль-ського РУП ГУ НП в Київській області від 4 січня 2023 року.

5.3. Таким чином, протягом 6 років 11 місяців слідчими Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області були проведені лише дві однакові слідчі дії та одну процесуальну дію, тоді як кримінальне провадження №42019111100000096 було закрито шість разів, здебільшого без проведення жодної слідчої дії. Ці обставини переконливо свідчать про абсолютну неефективність досудового розслідування. Такий висновок суду підтверд-жується ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду від 3 грудня 2020 року (а.с.55-58 т.1), якою старшого слідчого СВ Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області Шевченка А.В. та прокурора Бориспільської місцевої прокуратури Гайфуліна О.О. було відведено від участі у кримінальному провадженні саме у зв`язку з неефективністю досудового розслідування. Крім того, постановою прокурора Бориспільської окружної прокуратури від 7 серпня 2024 року (а.с.142-143 т.3) було ініційовано перед начальником СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області питання про відсторонення слідчого ОСОБА_6 від проведення досудового розслідування у кримінальному провад-женні.

б. щодо підстав для відшкодування моральної шкоди.

5.4. ОСОБА_1 фактично є не свідком, а потерпілим у кримінальному провадженні №42019111100000096. У зв`язку з тим, що позивач не може відновити законність протягом 6 років 11 місяців, він зазнав душевні переживання. У такий спосіб ОСОБА_1 була заподіяна моральна шкода. Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 вересня 2019 року у справі №916/1423/17 (провадження №12-208гс18), зміст якої полягає в тому, що надмірна тривалість кримінального провадження здатна призвести до моральних страждань особи, зумовлених тривалою невизначеністю спірних право-відносин, неможливістю здійснювати звичайну щоденну діяльність, підривом репутації тощо. Висновки про відшкодування моральної шкоди, завданої особі надмірною тривалістю досудового розслідування у кримінальному провадженні, викладені також у постановах Верховного Суду від 6 березня 2024 року у справі №398/3747/22 (провадження №61-16552св23), від 11 квітня 2024 року у справі №335/12338/19 (провадження №61-7930св23), від 22 травня 2024 року у справі №757/30529/22 (провадження №61-14820св23), від 31 липня 2024 року у справі №183/960/23 (провадження №61-2810св24), від 30 вересня 2024 року у справі №201/227/23 (провадження №61-698св24), від 2 жовтня 2024 року у справі №554/2588/23 (провадження №61-3629св24), від 31 жовтня 2024 року у справі №463/1700/21 (провадження №61-250св24), від 4 грудня 2024 року у справі №522/10157/20 (провадження №61-8084св24). Тому посилання представника відповідача Шиленко Я.А. на те, що тривалість досудового розслідування не спроможна заподіяти позивачу моральної шкоди, підлягає критичній оцінці.

5.5. Глибина душевних переживань, які ОСОБА_1 зазнав у зв`язку з тривалим ухиленням слідчих СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області від здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №42019111100000096, свідчить про те, що розмір заподіяної позивачу моральної шкоди становить 20000 гривень 00 копійок. Такий розмір грошового відшкодування відповідає вимогами розумності та справедливості, які згідно з п.6 ч.1 ст.3 ЦК України відносяться до загальних засад цивільного законодавства. Як вбачається з постанови Верховного Суду від 18 серпня 2021 року у справі №200/8310/18 (провадження № 61-14033св20), у справі про відшкодування шкоди за рахунок держави учасником спірних правовідносин є держава Україна. Відповідно до п.4 Положення про ДКС України, затвердженого указом Президента України №460/2011 від 13 квітня 2011 року, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, є ДКС України, яка, зокрема, здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Кошти державного бюджету належать на праві власності державі. Отже, боржником у зобов`язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна як учасник цивільних відносин (ч.2 ст.2 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.170 ЦК України держава набуває і здійснює права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Таким чином, відповідачем у справі є держава, яка бере участь у справі через відповідний орган державної влади. Такими органами у цій справі є МВС України (дії посадової особи якого призвели до безспірного стягнення коштів) та ДКС України (яка відповідно до законодавства є органом, який здійснює повернення коштів з державного бюджету). Кошти на відшкодування шкоди державою підлягають стягненню з Державного бюджету України.

5.6. З огляду на це суд вважає, що з Державного бюджету України на користь позивача належить стягнути моральну шкоду в розмірі 20000 гривень 00 копійок. Підстави для стягнення моральної шкоди в більшому розмірі відсутні. Тому у задоволенні позову в частині цієї вимоги ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, абз.1 ч.6 ст.259, ст.ст.263-265, ч.6 ст.268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов  ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області, Київської обласної прокуратури та Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди, заподіяної неефективним досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні,задовольнити частково.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, заподіяну неефективним досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №42019111100000096, в розмірі 20000 гривень 00 копійок.

У задоволенні позову в частині вимоги про стягнення моральної шкоди в більшому розмірі відмовити.

Повний текст рішення суду складений 13 квітня 2026 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя
Бориспільського міськрайонного суду         Є.О. Борець