Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2026 року Справа№640/6870/22 

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Чекменьова Г.А., розглянувши в спрощеному (письмовому) провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Державної служби геології та надр України, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІТАР-Л», про визнання протиправним аукціону та скасування договору, анулювання спеціального дозволу, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Донецького окружного адміністративного суду надійшли матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Державної служби геології та надр України, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІТАР-Л», в якому позивачі просять суд:
визнати протиправним проведений аукціон та скасувати договір № 4/10-21 купівлі-продажу спеціального дозволу на користування надрами на аукціоні з метою видобування підземних мінеральних лікувальних вод Тереблянського родовища (свердловини № 12), яке знаходиться в Тячівському районі Закарпатської області, укладений між головою Держгеонадра ОСОБА_3 та директором ТОВ «ВІТАР-Л» в особі Рак Г.С.;
анулювати виданий Державною службою геології та надр України спеціальний дозвіл № 6555 від 01.09.2021 на користування надрами з метою видобування підземних мінеральних вод Тереблянського родовища (свердловини № 12) Закарпатської області Тячівського району;
зобов`язати Державну службу геології та надр України надати повну достовірну інформацію (в т.ч. весь пакет документів на підставі яких задовольняли заяву ОСОБА_4 ) щодо проведення аукціону та надання спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування підземних вод Тереблянського родовища (свердловини № 12).

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, надаючи спеціальний дозвіл на користування надрами з метою видобування підземних мінеральних вод Тереблянського родовища (свердловини № 12) Закарпатської області Тячівського району, не взяло до уваги первинні документи щодо свердловини, постанови як Західного апеляційного господарського суду від 14.02.2019 так і Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.05.2019 у справі № 5008/988/2011, факт, що свердловина № 12 зареєстрована в державному реєстрі артезіанських свердловин, системний номер 100877 від 13.11.2020, із визначенням водокористувача ПП ОСОБА_1 . 
Так, задовольняючи заяву щодо проведення аукціону та надання спеціального дозволу на використання надр, відповідач порушив процесуальні норми та майнові інтереси ОСОБА_1 , яка в 2000 році отримала ліцензію на відновлену за власні кошти свердловину № 12.
В той же час, керівник ТОВ «ВІТАР-Л» самовільно без будь-яких дозволів з 18.06.2018 вчиняла забір мінеральної сірководневої води із свердловини № 12, чим призвела до її пошкодження та зменшення дебіту води. 
Позивачі вважають, що оскільки ОСОБА_1 подала пакет документів на отримання ліцензії № 1562 від 28.12.2000 року, відповідні служби повинні внести відомості про земельну ділянку та відомості щодо власності на свердловину №12 до державного водного кадастру. Постановою КМ України № 963 від 08.10.2012 року у частині І Порядку зазначено, що відповідно до пункту 2 Порядку державний облік артезіанських свердловин здійснюється Держгеонадрами шляхом введення державного реєстру артезіанських свердловин. Відповідно до пункту 3 Порядку до державного реєстру артезіанських свердловин включаються відомості про артезіанські свердловини, у тому числі недіючі, незалежно від місця розташування на підставі даних, що містять у паспортах артезіанських свердловин.
Позивач зауважує, що рішенням Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 5008/988/2011 скасовано право власності на свердловину № 12 за керівником ТОВ «ВІТАР-Л» - ОСОБА_4 . Зазначає, що фактично дозвіл надано на свердловину, яку ліквідовано. При цьому, свердловина № 12 знаходиться на приватній земельній ділянці ОСОБА_1 та яка на законних підставах визначена водокористувачем. 
Отже, тільки позивач мала право на отримання дозволу на користування надрами, і тільки після розгляду заяви позивача можливе було проведення аукціону. Проте, аукціон, на думку позивачів, має ознаки штучного, оскільки в ньому приймали участь лише дві юридичні особи, та переможець – ТОВ «Чотири сезони», в подальшому відмовились у підписанні протоколу. Тобто, дані дії містять ознаки змови сторін.
Позивачі вказують, що порушено право власності ОСОБА_1 щодо придбаної за власні кошти геологічної інформації на свердловину №12. У 2000 році ОСОБА_1 платіжним дорученням оплатила за геологічну інформацію щодо свердловини №12 в сумі 2070 гр. Інформація придбана за власні кошти є її власністю. Державна комісія з експертизи геологічних проектів та кошторисів (ГЕОЛЕКСПЕРТИЗА) 26 жовтня 2000 року надала ПП ОСОБА_1 . Експертний висновок № 134-Л, в пункті 2 якого зазначено, що «Підприємством Львівнафтогазрозвідка у 1949- 1950 рр був проведений комплекс геологорозвідувальних робіт по розвідці газоносності на площі Данилово-Теребля. Результати робіт приведені у звіті «Звіт про креліусне буріння на площі Данилово-Теребля 1949-1950 рр. Свердловина ліквідована. Свердловина була відновлена у 1999 р за кошти приватного підприємця ОСОБА_1 .
Геологічна інформація, створена (придбана) за власні кошти юридичних та фізичних осіб, є їх власністю. ОСОБА_1 отримала спеціальний дозвіл на користування надрами «Ліцензії» № 1562 від 28.12.2000 року, на геологічне вивчення надр, в тому числі дослідно-промислову розробку ділянки Тереблянського родовища (свердловини №12), що розташована в 0,5 км на південь від с. Теребля.
Тому позивачі вважають, що право на користування свердловиною №12 Тереблянського родовища мінеральних вод має лише ОСОБА_1 . Проведення аукціону та видача спеціального дозволу на користування надрами на свердловину №12 порушують майнові права ОСОБА_1 .
Враховуючи вищенаведене, в зв`язку з порушенням відповідачем статті 41 Конституції України, статей 316-321 ЦК України, статей 45,56, 60-63 Кодексу України «Про надра», позивачі просять задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 травня 2022 року позовну заяву залишено без руху. 
Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 липня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). 
Ухвалою судді Донецького окружного адміністративного суду від 08 травня 2025 року матеріали адміністративної справи прийняті до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у справі без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Згідно зі статтею 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. До основних засад судочинства відноситься, зокрема, розумний строк розгляду справи судом. Статтею 6 Європейської конвенції з прав людини передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. За визначенням пункту 11 частини першої статті 4 КАС України розумний строк - найкоротший строк розгляду і вирішення адміністративної справи, достатній для надання своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту порушених прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах.
Відповідно до наведених норм, враховуючи здійснення судочинства в умовах збройної агресії проти України та періоди відпустки, тимчасової непрацездатності та відрядження головуючого у справі, справа розглянута впродовж розумного строку, необхідного для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення.

До суду надійшли заяви позивача та представника відповідача щодо актуальності позовних вимог та додаткові пояснення у справі.

У поданому до суду відзиві на позовну заяву представник Державної служби геології та надр України заперечив проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на законність, в межах наявних повноважень, проведеного аукціону та в подальшому заключенню договору № 4/10-21 купівлі-продажу спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування підземних мінеральних лікувальних вод Тереблянського родовища (свердловини № 12), яке знаходиться в Тячівському районі Закарпатської області, укладений між головою Держгеонадра ОСОБА_3 та директором ТОВ «ВІТАР-Л».
Зазначає, що після розміщення оголошення з продажу дозволів у системі електронних торгів, не має жодного впливу на процедуру та результати аукціону. В той же час, позивачі мали рівні права для участі у конкурсі, заяви про продовження дії спеціального дозволу на користування надрами № 1562 від 28.12.200 не надали.

Представник третьої особи надала клопотання про залишення позовної заяви без розгляду в зв`язку з пропуском строку звернення до суду. Пояснень по суті позовних вимог з боку третьої особи не надано.

Позивачі надали відповідь на відзив, в якій зауважили, що відповідач в наданих поясненнях посилається лише на відсутність порушення процедури проведення аукціону, проте не надає пояснень щодо не виконання функціональних обов`язків стосовно контролю за використанням державних надр, а саме усунення виявлених порушень вимог природоохоронного законодавства при незаконній експлуатації свердловини ТОВ «ВІТАР-Л». Відповідачем не зазначається, на якій підставі продавалась геологічна інформація ОСОБА_4 , яка належить ОСОБА_1 , та здійснюється рейдерське захоплення майна. В іншій частині підтримують доводи позовної заяви. 
Позивачі також надали заперечення на клопотання третьої особи щодо залишення позову без розгляду, оскільки відсутні будь-які докази повідомлення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про надання оскаржуваного спецдозволу раніше 10.11.2021.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини.
ОСОБА_1 , 29.07.1997 отримала Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку ІУ-ЗК № 032816, площею 0,105 га, яка розташована на території ур. Кривулі Тереблянської сільської ради.
Листом Закарпатської геологорозвідувальної експедиції на лист ОСОБА_1 від 23.08.1999, повідомлено, що свердловина, розташовано на приватній ділянці заявника пробурена в 1949-1950 роках, складає 506,9 м. Свердловина ліквідована, проте за власні кошти підлягає ремонту з метою використання вод в бальнеології. 
Між ОСОБА_1 , як приватним підприємцем, укладено договір № 4/10 від 21.10.1999 з МП «Гідрогеолог» про відновлення свердловини № 12 за власні кошти. 
За результатом проведених робіт, позивач отримала пакет документів, в тому числі:
акт виконаних робіт № 134-л від 26.10.2000 та експертний висновок по відновленню свердловини № 12;
акт передачі свердловини № 12 від 24.11.1999 від МП «Гідрогеолог» на виконання договору від 21.10.1999;
паспорт свердловини № 12: с. Теребля, Тячівський район, Закарпатська область; геологічне заключення.
ОСОБА_1 отримала ліцензію № 1562 від 28.12.2000 на 3 роки на користування надрами: ділянка Тереблянського родовища, де розташована свердловина № 12; 0,5 км на південь від с. Теребля, Тячівський район, Закарпатська область; географічні дані: ПШ 48°05`45``СхД 23°34`55``.

31.10.2021 позивачі звернулися до Державної служби геології та надр України із заявою щодо надання інформації стосовно надання будь-яких дозволів на видобуток надр держави із свердловин № 12 с. Теребля Тячівського району Закарпатської області.
Держгеонадра надіслало лист від 10.11.2021 № 20034/01/07-21 в якому зазначалося, що 30.06.2021 шляхом проведення електронних торгів надано спеціальний дозвіл на користування надрами з метою видобування підземних мінеральних вод Тереблянського родовища (свердловина №12) Тячівського району Закарпатської області № 6555 - Товариству з обмеженою відповідальністю «ВІТАР-Л».
В листі-відповіді Держгеонадра від 31.12.2021 № 23493/01/08-21 повідомили, що до Держгеонадра надійшла заява ТОВ «ВІТАР-Л» (директор Рак Г.С.) від 09.03.2021 щодо номінування ділянки надр для виставлення на аукціон шляхом проведення електронних торгів на отримання спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування підземних мінеральних вод Тереблянського родовища (свердловина № 12), яке розташоване на території Тячівського району Закарпатської області.
Міндовкілля листом від 07.04.2021 № 25/2-22/7149-21 внесено пропозицію щодо включення Тереблянського родовища (свердловина № 12) до проведення аукціону на надання дозволів користування надрами за умови дотримання природоохоронного та земельного законодавства.
Держгеокадастр наказом № 348 від 11.05.2021 затверджено перелік ділянок надр з відповідними програмами робіт, спеціальні дозволи на користування якими планується виставити на аукціон шляхом проведення електронних торгів. 
11.05.2021 Держгеонадра на офіційному веб-сайті та в системі електронних торгів розмістили оголошення щодо проведення аукціону з продажу спеціального дозволу користування надрами Тереблянського родовища (свердловина № 12) терміном на 20 років.
Відповідно до протоколу проведення аукціону від 30.06.2021 лот № SUE001-UA-20210511-61394, учасниками є ТОВ «Бізнес-оператор «Чотири сезони» та ТОВ «ВІТАР-Л».
Переможцем визначено ТОВ «ВІТАР-Л» із запропонованою ціною 251500,0 грн, ТОВ «Бізнес-оператор «Чотири сезони» дискваліфікований.
Протокол сформований 06.07.2021.
19.07.2024 Держгеонадрами підписано протокол проведення аукціону № SUE001-UA-20210511-61394.
За результатом аукціону переможцем визнано Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІТАР-Л».
21.07.2021 між головою Держгеонадра та директором ТОВ «ВІТАР-Л» в особі Рак Г.С. укладено договір № 4/10-21 купівлі-продажу спеціального дозволу на користування надрами на аукціоні з метою видобування підземних мінеральних лікувальних вод Тереблянського родовища (свердловини № 12), яке знаходиться в Тячівському районі Закарпатської області. На підставі чого видали ТОВ «ВІТАР-Л» спеціальний дозвіл № 6555 від 01.09.2021 на користування надрами з метою видобування підземних мінеральних вод Тереблянського родовища (свердловини № 12) Закарпатської області Тячівського району.
Позивачами до матеріалів справи також додано копію наказу Держгеонадр № 503 від 05.07.2021 про позбавлення ТОВ «Чотири сезони» права на отримання спеціального дозволу на користування надрами, як переможця аукціону, в зв`язку з відмовою від підписання договору.
06.12.2021 позивачі звернулись із заявою, в якій просили скасувати виданий Державною службою геології та надр України спеціальний дозвіл на користування надрами реєстраційний номер 6555, як такий, що виданий з порушенням законодавства України.

За приписами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Тому, з`ясовуючи обставини справи та надаючи їм правову оцінку, суд також враховує фактичні обставини, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили у цивільній справі № 307/2170/18 та господарській справі № 5008/988/2011.

Зокрема, у цивільній справі № 307/2170/18 ОСОБА_1 у липні 2018 року звернулась до суду з позовом, яким з рахуванням уточнення остаточно просила:
– визнати недійсною технічну документацію по відновленню меж та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, кадастровий № 2124487000:03:005:0010, яка на праві власності належить ОСОБА_4 ;
– зобов`язати відповідача зняти незаконно встановлену огорожу і звільнити самовільно захоплену нею частину земельної ділянки по АДРЕСА_1 загальною площею 240 кв. м (довжиною 40 м, шириною 6 м).
Зазначений позов ОСОБА_1 мотивувала тим, що рішенням десятої сесії 22-го скликання Тереблянської сільської ради їй та відповідачу було виділено кожному окремо земельні ділянки площею 0,10 га із цільовим призначенням – для будівництва та ведення підсобного господарства за адресою: Закарпатська область, Тячівський район, село Теребля, урочище «Кривулі» (біля санаторію).
У подальшому нею та ОСОБА_4 було отримано державні акти на право приватної власності на землю, а саме, вона одержала державний акт на право приватної власності на землю ІV-ЗК № 032816 від 23 жовтня 1997 року, згідно з яким стала власником земельної ділянки площею 0,105 га, а відповідач отримала державний акт на право приватної власності на землю ІV-ЗК № 032815 від 23 жовтня 1997 року, відповідно до якого також стала власником земельної ділянки площею 0,105 га.
За цими державними актами вона і ОСОБА_4 стали суміжними землевласниками.
Згодом вона мала намір виготовити належну документацію та присвоїти належній їй земельній ділянці кадастровий номер, однак під час виготовлення документації дізналася, що відповідач вже відновила межі своєї земельної ділянки в натурі та зареєструвала її за кадастровим № 2124487000:03:005:0010.
Під час відновлення земельної ділянки ОСОБА_4 були порушені межі належної їй земельної ділянки, тобто зменшилась площа земельної ділянки, змінилась конфігурація меж, а також відповідачем було захоплено наявну на її ділянці свердловину № 12 Тереблянського родовища мінеральних вод.
Зазначала, що технічна документація про відновлення меж земельної ділянки відповідача не відповідає вимогам законодавства, оскільки наявна помилка в кадастровому номері, який зазначений під № 2124487000:02:001:0010, як на титульній сторінці, так і на подальшій технічній документації, хоча фактично зареєстровано земельну ділянку за № 21244887000:03:005:0010; в пояснювальній записці вказаної технічної документації зазначено, що межі земельної ділянки проходять по межовим знакам згідно з актом установлення і погодження меж, погодженого власником земельної ділянки, суміжними землекористувачами і землевласниками та виконавцем. Заяв та скарг при встановленні та погодженні меж земельної ділянки не надійшло. На земельну ділянку обмеження (обтяжень) та сервітути не встановлювались, що не підтверджується будь-якими долученими документами і не відповідає дійсності.
Відповідач не повідомляла її про винесення меж в натурі земельної ділянки, чим фактично позбавила права на захист як суміжного землевласника. Також у технічній документації не вказано дату складення ситуаційного плану та проведення зйомки на місцевості, що є фактичним порушенням розробки документації. При цьому відомості, які викладені в пояснювальній записці та графічних матеріалах, не відповідають пунктам 4.1. – 4.4. наказу № 376 від 18 травня 2010 року «Про затвердження Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками».
На земельній ділянці ОСОБА_4 опинилася свердловина № 12 Тереблянського родовища мінеральних вод, яка була відновлена, відреставрована за її кошти, та на момент проведення робіт по відновленню цієї свердловини і подальшої її експлуатації власником є саме вона.
За документами зазначена свердловина мінеральних вод розташована саме на її земельній ділянці. Проте, ані в графічних матеріалах, ані в інших описових даних розробником земельної документації на земельну ділянку відповідача не вказано дану свердловину, яка після відновлення меж знаходиться на земельній ділянці ОСОБА_4 , що прямо суперечить законодавству.
Відновлення меж у натурі земельної ділянки відповідача фактично змінило конфігурацію такої земельної ділянки, оскільки відповідно до державного акта 1V-ЗК 032815, виданого ОСОБА_4 , земельна ділянка має вигляд правильного прямокутника зі сторонами 40,0 м на 26,3 м і лише з однієї сторони межувала з її земельною ділянкою.
На думку позивача, відповідач після встановлення меж у натурі фактично здійснила захоплення частини її земельної ділянки та споруду – свердловину № 12 Тереблянського родовища мінеральних вод, яка належить саме їй, чим грубо порушено її права.

Судами у справі № 307/2170/18 встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,105 га, розташованої на території урочища «Кривулі» Тереблянської сільської ради із цільовим призначенням – для ведення садівництва на підставі державного акта на право власності на землю серії IV-ЗК № 032816 від 23 жовтня 1997 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 6. 
Позивачем не виготовлялася технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,105 га на території урочища «Кривулі» Тереблянської сільської ради, кадастровий номер земельній ділянці у встановленому порядку не присвоювався.
Згідно з державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії ІV-ЗК № 032815, виданим Тереблянською сільською радою та зареєстрованим у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 7, ОСОБА_4 набула право власності на земельну ділянку площею 0,105 га на території урочища «Кривулі» Тереблянської сільської ради Тячівського району.
У подальшому на замовлення ОСОБА_4 землевпорядною організацією було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії ІV-ЗК № 032815, за результатами якої було проведено державну реєстрацію у державному земельному кадастрі земельної ділянки площею 0,0964 га та присвоєно земельній ділянці кадастровий № 2124487000:03:005:0010.
Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 88013630 від 25 травня 2017 року ОСОБА_4 є власником об`єкта нерухомого майна – земельної ділянки площею 0,0964 га, кадастровий № 2124487000:03:005:0010, для будівництва і обслуговування санаторно-оздоровчих закладів, розташованої по АДРЕСА_2 .
До складу земельної ділянки площею 0,0964 га, кадастровий № 2124487000:03:005:0010, входить певна частина земельної ділянки, що перебуває у власності ОСОБА_1 .
Згідно з висновком експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи та експертизи з питань землеустрою від 16 березня 2020 року № 32167/19-41/4037/4038/20-41, складеним Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз:
1. Земельна ділянка, яка належить на праві власності ОСОБА_4 , площею 0,0964 га, кадастровий № 2124487000:03:005:0010, що розташована по АДРЕСА_2 , за своєю площею, визначеною технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та поземельною книгою, не виходить за площу земельної ділянки площею 0,105 га згідно з державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії ІV-ЗК № 032815. Зокрема, площа земельної ділянки відповідно до технічної документації із землеустрою та поземельної книги (0,0964 га) є меншою від визначеної у державному акті на право приватної власності на землю (0,105 га) на 0,0086 га (86 кв. м). По ширині, визначеній технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та поземельною книгою, земельна ділянка площею 0,0964 га, кадастровий номер 2124487000:03:005:0010, не виходить за розміри, зображені на державному акті на право приватної власності на земельну ділянку серії ІV-ЗК № 032815. Зокрема: протяжність земельної ділянки відповідно до меж від А до Б згідно з технічною документацією із землеустрою та поземельною книгою (23,33 м) є меншою на 2,97 м від цієї ж протяжності згідно з державним актом (26,3 м); протяжність земельної ділянки відповідно до меж від В до Г згідно з технічною документацією із землеустрою та поземельної книги (21,4 м) є меншою на 4,9 м від цієї ж протяжності згідно з державним актом (26,3 м); по довжині, визначеній технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та поземельною книгою, земельна ділянка площею 0,0964 га, кадастровий № 2124487000:03:005:0010, виходить за розміри, зображені на державному акті на право приватної власності на земельну ділянку серії ІV-ЗК № 032815. Зокрема: протяжність земельної ділянки відповідно до меж від Б до В згідно з технічною документацією із землеустрою та поземельною книгою (44,36 м) є більшою на 4,36 м від цієї ж протяжності згідно з державним актом (40,0 м); протяжність земельної ділянки відповідно до меж від Г до А згідно з технічною документацією із землеустрою та поземельною книгою (43,91 м) є більшою на 3,91 м від цієї ж протяжності згідно з державного акта (40,0 м); за наслідками розробки зазначеної технічної документації із землеустрою земельна ділянка ОСОБА_4 за шириною стала вужчою, аніж це визначено державним актом на право приватної власності на землю.
2. Для встановлення факту, чи накладається земельна ділянка площею 0,0964 га, кадастровий № 2124487000:03:005:0010, розташована по АДРЕСА_2 (згідно з технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), на земельну ділянку, належну ОСОБА_1 , площею 0,105 га, що розташована на території урочища «Кривулі» Тереблянської сільської ради (згідно з державним актом на право власності на землю IV-ЗК № 032816 від 23 жовтня 1997 року) необхідна наявність відповідної технічної документації на земельну ділянку, що перебуває у власності ОСОБА_1 , зокрема результатів виконання топографо-геодезичних робіт, які проводяться відповідними фахівцями з використанням відповідного обладнання та бази даних. Така документація для проведення експертизи не надана. Згідно з вихідними даними земельна ділянка, належна ОСОБА_4 , по межі від Г до А є суміжною із земельною ділянкою, що перебуває у власності ОСОБА_1 . Враховуючи той факт, що по ширині, визначеній технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та поземельною книгою, відповідно до меж від А до Б та від В до Г, земельна ділянка ОСОБА_4 не виходить за розміри, зображені на державному акті, та за шириною стала вужчою, аніж це визначено державним актом, порушення меж суміжної земельної ділянки, що перебуває у власності ОСОБА_1 , не може мати місця. Крім цього, за даними Публічної кадастрової карти України земельна ділянка з кадастровим № 2124487000:03:005:0010, що належить на праві власності ОСОБА_4 , не перебуває у перетині з іншими земельними ділянками.
3. Копія технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_4 , мешканці АДРЕСА_3 , для індивідуального садівництва, розроблена ФОП ОСОБА_5 у 2015 році, прошита, пронумерована у кількості вісімнадцять аркушів та скріплена підписом ОСОБА_6 та печаткою відділу у Тячівському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, містить певні недоліки за змістом та включає не увесь перелік документів, передбачений статтею 55 Закону України «По землеустрій» та пунктом 2.8. Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів 18 травня 2010 року № 376, зокрема, в складі Технічної документації відсутній план меж земельної ділянки, а матеріали польових топографо-геодезичних робіт представлені не повністю (з них відсутні: схема планової геодезичної основи, яка виконується на топографічній основі, з позначенням пунктів прив`язки до ДГМ чи ГМЗ; польовий абрис земельної ділянки з описом її меж та прив`язкою до точок знімальної основи (завірений печаткою виконавця); роздрукований електронний польовий журнал (завірений печаткою виконавця). Поряд з цим, вказані невідповідності не впливають на результати заходів, передбачених досліджуваною Технічною документацією, зокрема на реєстрацію земельної ділянки у Державному земельному кадастрі за фактичною площею – 0,0964 га кадастровим № 2124487000:03:005:0010, оскільки компенсуються іншими наявними в складі технічної документації матеріалами, зокрема кадастровим планом земельної ділянки, відомістю обробки та характеристики визначення знімальної основи, відомістю обчислення координат. 
Отже, вказаним висновком експерта не встановлено факту порушення меж земельної ділянки, що перебуває у власності позивачки ОСОБА_1 з боку суміжного землекористувача ОСОБА_4 , та стверджено, що земельна ділянка ОСОБА_4 не накладається (не перебуває у перетині) з іншими земельними ділянками, в тому числі із земельною ділянкою позивачки ОСОБА_1 , та технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_4 відповідає вимогам законодавства та є належною підставою для реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі за фактичною площею – 0,0964 га та кадастровим № 2124487000:03:005:0010.
Також судами встановлено, що ліцензія (спеціальний дозвіл) № 1562 від 28 грудня 2000 року на геологічне вивчення, в тому числі дослідно-промислову розробку ділянки Тереблянського родовища, де розташована свердловина № 12, видавалася ФОП ОСОБА_1 строком на 3 (три) роки, тобто до 28 грудня 2003 року.
Згідно з листом Державної служби геології та надр України № 26062/03/14-18 від 26 грудня 2018 року спеціальний дозвіл на користування надрами № 1562 від 28 грудня 2000 року, виданий Міністерством екології та природних ресурсів на 3 роки ФОП ОСОБА_1 з метою геологічного вивчення, в тому числі дослідно-промислової розробки ділянки мінеральних вод Тереблянського родовища, де розташована свердловина № 12, анульовано 20 квітня 2004 року. Продовження терміну дії цього дозволу не відбувалося.
Закарпатська геологорозвідувальна експедиція роботи по бурінню та реконструкції свердловин у пошуках мінеральних вод в період 1999–2003 років на території Тереблянської сільської ради не проводила, що підтверджується листом Закарпатського геолого-гідрогеологічного центру Львівської геологорозвідувальної експедиції від 28 лютого 2019 року № 04/19.
Згідно з листом Виконавчого комітету Тереблянської сільської ради Тячівського району № 46 від 08 лютого 2019 року будь-які роботи щодо буріння, відновлення, реконструкції, геологічного вивчення, дослідно-промислової розробки свердловини підземних вод № 12, розташованої у селі Теребля Тячівського району починаючи з 1950-х років до сьогоднішнього дня не проводилися, в тому числі, такі роботи не проводилися і ФОП ОСОБА_1 , мешканкою АДРЕСА_4 . 
Суди зазначили, що надані позивачем письмові документи, зокрема акт передачі свердловини, паспорт на свердловину, рішення Виконавчого комітету Тереблянської сільської ради, лист Закарпатської обласної ради про погодження надання приватному підприємцю ОСОБА_1 спеціального дозволу (ліцензії) на геологічне вивчення (дорозвідку) та дослідно-промислову розробку Тереблянського родовища мінеральних вод (свердловина № 12) не свідчать про виникнення у неї будь-яких прав на свердловину і можуть розглядатися виключно у контексті ліцензії (спеціального дозволу) № 1562 від 28 грудня 2000 року, яка є анульованою з 2004 року і не продовженою, а тому будь-якого окремого правового значення, як докази на підтвердження позовних вимог не мають.

Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 8 вересня 2021 року в задоволенні цього позову ОСОБА_1 відмовлено, постановою Закарпатського апеляційного суду від 04 квітня 2022 року рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 8 вересня 2021 року залишено без змін.

Апеляційний суд дійшов висновку, що позовна вимога ОСОБА_1 про визнання недійсною технічної документації на земельну ділянку ОСОБА_4 не охоплюється юрисдикцією суду і не може бути самостійним предметом судового розгляду, оскільки зазначені обставини, що призвели до ймовірного порушення прав позивачки, можуть слугувати лише доказами на обґрунтування та підставою для підтвердження її правової позиції при пред`явленні позову у спосіб, передбачений ч. 3 ст. 152 ЗК України, а відтак не є належним способом захисту права.
З огляду на це вимога ОСОБА_1 про визнання недійсною технічної документації на земельну ділянку ОСОБА_4 задоволенню не підлягає, а відтак не підлягає задоволенню і похідна від неї вимога позивачки про скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку ОСОБА_4 на підставі лише ймовірно недійсної технічної документації, оскільки право власності на земельну ділянку та підстави, які слугували для її виникнення за відповідачкою, позивачкою не оскаржені.
Також не переконання колегії суддів, позивачкою не доведено належними і допустимими доказами свої вимоги щодо необхідності зобов`язання відповідачки ОСОБА_4 зняти незаконно встановлену нею огорожу і звільнити самовільно захоплену нею частину земельної ділянки по АДРЕСА_1 , загальною площею 240 кв. м (довжина 40 метрів, ширина 6 метрів), тобто ОСОБА_1 не доведено дійсного порушення її права, яке, на її думку, полягає в позбавленні її частини ділянки діями відповідачки з порушенням межі між належними сторонам ділянками. При цьому колегія суддів не бере до уваги як належний і допустимий доказ надану позивачкою схему-креслення, виготовлену сертифікованою інженеркою - землевпорядницею ОСОБА_7 , оскільки цієї схемою не підтверджуються обставини щодо незаконного встановлення ОСОБА_4 паркану та самовільного захоплення частини ділянки ОСОБА_1 , у тому числі із зазначенням її розміру.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 грудня 2022 року у справі № 307/2170/18 рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 08 вересня 2021 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 04 квітня 2022 року залишено без змін.

Водночас, при розгляді справи №5008/988/2011 Західний апеляційний господарський суд у постанові від 14 лютого 2019 встановив такі обставини.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 26.07.2011 порушено провадження у справі за №5008/988/2011 з урахуванням особливостей застосування процедури банкрутства до боржника, що ліквідується власником, передбачених ст. 51 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а постановою цього ж суду від 23.08.2011 радгосп «Більшовик» визнано банкрутом, припинено процедуру розпорядження майном, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором банкрута – арбітражного керуючого Савчука І.В. м.Рахів.
На підставі договору про погашення кредиторських вимог від 03.11.2017 визнано за громадянкою України ОСОБА_4 право власності на об`єкти (згідно переліку, всього у кількості 8-ми об`єктів рухомого і нерухомого майна) до якого також внесена свердловина №12 пробурена в червні 1950 року із фактичною глибиною 509,6 м., що знаходиться на відстані 0,5 км від Південної околиці с.Теребля Тячівського району Закарпатської області.
Така ухвала загалом мотивована тим, що в ході проведення ліквідаційної процедури ліквідатором було встановлено, що боржник володіє певними об`єктами нерухомого майна, зокрема і свердловиною №12 глибиною 509,6 м, яка пробурена в 1950 р. Окрім цього, 06.11.2017 на адресу ліквідатора надійшов лист №251 Відділу управління майном району Тячівської районної ради з інформацією про те, що 03.11.2017 між відділом з однієї сторони та громадянкою України ОСОБА_4 укладено договір про погашення кредиторських вимог та лист №252 від 06.11.207 з інформацією про укладення між вказаними сторонами додаткової угоди до договору про погашення кредиторських вимог від 06.11.2017.
На виконання умов зазначеного вище договору ОСОБА_4 на ліквідаційний рахунок КП радгоспу «Більшовик» перераховано кошти у сумі 142 084,89 грн. Крім того, зазначеними листами зобов`язано ліквідатора спрямувати кошти в розмірі 142 084,89 грн. на задоволення вимог кредиторів в порядку передбаченому Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та передати по акту приймання-передачі майно згідно переліку зазначеному у договорі у власність ОСОБА_4 .
Вважаючи, що зазначена ухвала порушує права та інтереси як особи яка не брала участі у судовому розгляді, фізичною особою – підприємцем ОСОБА_1 в порядку ч.1 ст. 254 ГПК України, подано апеляційну скаргу на означену ухвалу, у якій просить її скасувати в частині та ухвалити нове рішення про відмову у задоволені клопотання ініціюючого кредитора про визнання права власності за ОСОБА_4 на свердловину №12 пробурену в червні 1950 року із фактичною глибиною 509,6 м., що знаходиться на відстані 0,5 км від Південної околиці с.Теребля Тячівського району Закарпатської області.
Така скарга мотивована тим, що спірна свердловина перебувала у її володінні та користуванні з 1999 року на підставі: договору № 4/10 від 21.10.1999 укладеного між приватним підприємцем ОСОБА_1 як замовником та МП «Гідрогеолог»; акту передачі свердловини №12 від 24.11.1999 від МП «Гідрогеолог» на виконання договору від 21.10.1999; рішення виконавчого комітету Тереблянської сільської ради № 28 від 25.11.1999 «Про розгляд заяви приватного підприємця ОСОБА_1 , мешканки АДРЕСА_4 »; згодою Закарпатської обласної ради за вих. № 02-18/281 від 27.06.2000 про надання приватному підприємцю ОСОБА_1 спеціального дозволу (ліцензії) на геологічне вивчення (дорозвідку) та дослідно-промислову розробку Тереблянського родовища мінеральних вод (свердловина №12); аналогічного змісту листом Тячівської районної державної адміністрації № 02-13/1781 від 18. 08.2003; рішенням Тячівської районної ради № 162 від 27.08.2003 яким погоджено продовження дії ліцензії № 1562 від 28.12.2000; такого ж змісту Тячівської районної державної санітарно-епідеміологічної служби від 01.08.2003 № 715, Тячівської державної територіальної екологічної інспекції № 258 від 11.08.2003, Закарпатської обласної санітарно-епідеміологічної станції № 2346/01 від 28.08.2003, Теруправлінням Держнаглядохоронпраці України по Закарпатській області № 07-04/408 від 28.08.2003, Державного управління екології та природніх ресурсів в Закарпатській області № 1761/05 від 28.08.2003, укладеним договором із Тячівською районною дільничною лікарнею від 01.08.2003 про надання послуг в обслуговуванні людей сірководневими лікувальними ваннами.
Розглянувши наявні у справі матеріали, давши оцінку доводам, які містяться в апеляційній скарзі в сукупності з доводами та запереченнями присутніх у судовому засіданні представників сторін, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оспорювана ухвала суду першої інстанції скасуванню із відмовою у клопотанні ініціюючого кредитора про визнання права власності в частині таких прав щодо свердловини №12 з огляду на таке.
Як значиться у поданому арбітражним керуючим (ліквідатором) інвентаризаційного опису №9 від 12.09.2017, до переліку активів боржника у п. 2 внесено свердловину № 12 глибиною 509,6 м. на відстані 0,5 км від Південної околиці с.Теребля Тячівського району Закарпатської області. Такий акт підписано ліквідатором Чорнієм М.В., представником від УПФУ у Закарпатській області Шовак Я.В., представником ДПІ у Тячівському районі Вередюк В.М., представником відділу управління майном Тячівської районної ради Габорець Г.В. та Тереблянським сільським головою Янчій Р.М.
На стор. 3 протоколу засідання комітету кредиторів № 7 від 07.11.2017, підписаного членами комітету кредиторів, представником власника майна та ліквідатором зазначено, що з метою проведення інвентаризації майна радгоспу «Більшовик» та формування ліквідаційної маси банкрута, 16-17 серпня 2017 року ліквідатор відбув у відрядження до с.Теребля Тячівського району Закарпатської області. Під час даного відрядження ліквідатором спільно з членами інвентаризаційної комісії виявлено об`єкти нерухомого майна належні банкруту, зокрема, кормоцех, свердловину №12 глибиною 509,6 м., яка пробурена у 1950 р., будівлю контори, котельню, силосні ями (2 шт.), рибник (2шт.), про що складено відповідну фототаблицю від 16-17.08.2017 р. 
Будь-які інші відомості у матеріалах справи про належність зазначеної вище свердловини №12 банкруту, на підставі будь якого речового права, відсутні.
Як уже частково зазначалося вище, підставою прийняття оспорюваної ухвали стало звернення Відділу управління майном району Тячівської районної ради про визнання права власності на окремі об`єкти рухомого і нерухомого майна за фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 , в т.ч. і свердловини №12, що ґрунтувалося на основі укладеного 03.11.2017 між Відділом управління майном з однієї сторони та громадянкою України ОСОБА_4 договору про погашення кредиторських вимог та додатковою угодою до договору про погашення кредиторських вимог від 06.11.2017.
Відповідно до п.п. 1, 2, 3 такого договору та додаткової угоди між тими ж сторонами від 06.11.2017, підприємець ОСОБА_4 зобов`язалася погасити кредиторську заборгованість Комунального підприємства радгоспу «Більшовик» відповідно до реєстру вимог кредиторів у справі № 5008/988/2011 в розмірі 142 084,89 грн., протягом 3-х днів з дати підписання договору і після цього до неї переходить право власності з подальшим правом щодо виготовлення технічної документації на об`єкти, отримання дозволів на користування надрами, отримання ліцензій, тощо, на наступне майно згідно переліку, до якого увійшла свердловина №12 пробурена в червні 1950 року із фактичною глибиною 509,6 м., що знаходиться на відстані 0,5 км від Південної околиці с.Теребля Тячівського району Закарпатської області. Право власності на майно переходить до підприємця ОСОБА_4 з моменту підписання акту приймання-передавання майна.
За письмовими даними арбітражного керуючого (ліквідатора), наданими суду у письмових звітах, на виконання умов зазначеного вище договору, підприємцем ОСОБА_4 на ліквідаційний рахунок КП радгоспу «Більшовик» перераховано кошти у сумі 142 084,89 грн., яка розподілена в порядку черговості погашення визнаних судом грошових вимог із погашенням оплати послуг ліквідатора.
Натомість, із доданих апелянтом до апеляційної скарги документів слідує, що згідно договору № 4/10 від 21.10.1999 укладеного між приватним підприємцем ОСОБА_1 як замовником та МП «Гідрогеолог» як виконавцем та акту передачі свердловини №12 від 24.11.1999 від МП «Гідрогеолог» на виконання договору, ОСОБА_1 отримала таку свердловину та сплатила суму 33704 грн. за її ремонт і відновлення.
Відповідно до рішення виконавчого комітету Тереблянської сільської ради № 28 від 25.11.1999 «Про розгляд заяви приватного підприємця ОСОБА_1 , мешканки АДРЕСА_4 », листом Закарпатської обласної ради за вих. № 02-18/281 від 27.06.2000 погоджено надання приватному підприємцю ОСОБА_1 спеціального дозволу (ліцензії) на геологічне вивчення (дорозвідку) та дослідно-промислову розробку Тереблянського родовища мінеральних вод (свердловина №12). Аналогічного змісту листом Тячівської районної державної адміністрації № 02-13/1781 від 18. 08.2003, рішенням Тячівської районної ради № 162 від 27.08.2003, погоджено продовження дії ліцензії № 1562 від 28.12.2000. Такого ж змісту листами Тячівською районної державної санітарно-епідеміологічної службою від 01.08.2003 № 715, Тячівською державною територіальною екологічною інспекцією № 258 від 11.08.2003, Закарпатською обласною санітарно-епідеміологічної станцією № 2346/01 від 28.08.2003, Теруправлінням Держнаглядохоронпраці України по Закарпатській області № 07-04/408 від 28.08.2003, Державним управлінням екології та природніх ресурсів в Закарпатській області № 1761/05 від 28.08.2003, погодження продовження спеціального дозволу на спеціальне водокористування.
Окрім цього, право на користування свердловиною апелянт обґрунтовує укладеним та доданим примірником договору із Тячівською районною дільничною лікарнею від 01.08.2003 про надання послуг в обслуговуванні людей сірководневими лікувальними ваннами.
Окрім цього, на адвокатський запит ДП «Західукргеологія» за вих. № 02-1624/06 від 14.09.2018 окрім іншого повідомила, що в 1999 році ОСОБА_1 звернулася в Закарпатську геологорозвідувальну експедицію з проханням надати інформацію про свердловину, що знаходиться на її приватній ділянці (свердловина №12). Фахівцями було запропоновано відремонтувати свердловину власним коштом і після отримання ліцензії на експлуатування родовища у встановленому законом порядку використовувати воду для бальнеологічних потреб. Згідно переліку ДНВП «Геоінформ України» спеціальних дозволів на користування надрами. ОСОБА_1 отримала дозвіл за № 1562 від 28.12.2000 на геологічне вивчення надр, в тому числі і на дослідно-промислову розробку ділянки Тереблянського родовища (свердловина №12), що розташований в 0,5 км. на Південь від с.Теребля терміном на 3 роки. В 2004 році дозвіл анульовано. КП радгосп «Більшовик» Закарпатської області звернулося 07.08.2017 в НАК «Надра України», «Західукргеологія» із запитом за № 02-01/715 щодо відомостей про св.№12 КП радгосп «Більшовик» Закарпатської області у зв`язку з банкрутством та ліквідаційною процедурою, про що була надана відповідна відповідь.
… суд апеляційної інстанції ухвалюючи дану постанову не ставить під сумнів і не досліджує обставин дійсності чи недійсності договору про погашення кредиторських вимог від 03.11.2017 з урахуванням додаткового договору від 06.11.2017 в ракурсі ст.ст. 203, 215 ЦК України, а лише констатує факт відсутності будь-яких речових прав на спірну свердловину №12 у банкрута чи органу уповноваженого управляти майном банкрута та відповідно відсутність у арбітражного керуючого (банкрута) прав і підстав вносити таку свердловину до переліку об`єктів ліквідаційної маси боржника, чого не було досліджено судом першої інстанції. 

Аналізуючи обставини, встановлені у цивільній справі № 307/2170/18 та господарській справі № 5008/988/2011, при розгляді цієї адміністративної справи суд зауважує на відсутності прав власності чи користування на свердловину №12, розташовану в 0,5 км. на Південь від с.Теребля, станом на час проведення спірного аукціону, укладення договору № 4/10-21 купівлі-продажу спеціального дозволу на користування надрами та видачі Державною службою геології та надр України спеціального дозволу № 6555 від 01.09.2021.
Тобто, станом на 11.05.2021 - дату розміщення оголошення у системі електронних торгів з продажу дозволів про проведення аукціону та 01.09.2021 – дату видачі Державною службою геології та надр України спеціального дозволу № 6555, були відсутні права власності чи користування на свердловину №12 як у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , так і у ТОВ «ВІТАР-Л» чи її керівника ОСОБА_4 .

Посилання позивача на наявність права власності на геологічну інформацію на свердловину №12 не вказує на наявність речового права на саму свердловину.

Доводи позивачів про розташування свердловини на належній їм на праві власності земельній ділянці спростовуються обставинами, встановленими при розгляді цивільної справи № 307/2170/18 з посиланням на висновок експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи та експертизи з питань землеустрою від 16 березня 2020 року № 32167/19-41/4037/4038/20-41, складений Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз. 
Вказаною експертизою, з висновками якої погодились суди трьох інстанцій визначено, що по ширині, визначеній технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та поземельною книгою, відповідно до меж від А до Б та від В до Г, земельна ділянка ОСОБА_4 не виходить за розміри, зображені на державному акті, та за шириною стала вужчою, аніж це визначено державним актом, порушення меж суміжної земельної ділянки, що перебуває у власності ОСОБА_1 , не може мати місця. Крім цього, за даними Публічної кадастрової карти України земельна ділянка з кадастровим № 2124487000:03:005:0010, що належить на праві власності ОСОБА_4 , не перебуває у перетині з іншими земельними ділянками.

При розгляді цієї адміністративної справи суд також відхиляє доводи позивачів про те, що, оскільки ОСОБА_1 подала пакет документів на отримання ліцензії № 1562 від 28.12.2000 року, відповідні служби повинні внести відомості про земельну ділянку та відомості щодо власності на свердловину №12 до державного водного кадастру.
Суд також вказує, що, як встановлено у цивільній справі № 307/2170/1, ліцензія (спеціальний дозвіл) № 1562 від 28 грудня 2000 року на геологічне вивчення, в тому числі дослідно-промислову розробку ділянки Тереблянського родовища, де розташована свердловина № 12, видавалася ФОП ОСОБА_1 строком на 3 (три) роки, тобто до 28 грудня 2003 року.
Згідно з листом Державної служби геології та надр України № 26062/03/14-18 від 26 грудня 2018 року спеціальний дозвіл на користування надрами № 1562 від 28 грудня 2000 року, виданий Міністерством екології та природних ресурсів на 3 роки ФОП ОСОБА_1 з метою геологічного вивчення, в тому числі дослідно-промислової розробки ділянки мінеральних вод Тереблянського родовища, де розташована свердловина № 12, анульовано 20 квітня 2004 року. Продовження терміну дії цього дозволу не відбувалося.
Згідно з листом Виконавчого комітету Тереблянської сільської ради Тячівського району № 46 від 08 лютого 2019 року будь-які роботи щодо буріння, відновлення, реконструкції, геологічного вивчення, дослідно-промислової розробки свердловини підземних вод № 12, розташованої у селі Теребля Тячівського району починаючи з 1950-х років до сьогоднішнього дня не проводилися, в тому числі, такі роботи не проводилися і ФОП ОСОБА_1 , мешканкою АДРЕСА_4 . 
Суди зазначили, що надані позивачем письмові документи, зокрема акт передачі свердловини, паспорт на свердловину, рішення Виконавчого комітету Тереблянської сільської ради, лист Закарпатської обласної ради про погодження надання приватному підприємцю ОСОБА_1 спеціального дозволу (ліцензії) на геологічне вивчення (дорозвідку) та дослідно-промислову розробку Тереблянського родовища мінеральних вод (свердловина № 12) не свідчать про виникнення у неї будь-яких прав на свердловину і можуть розглядатися виключно у контексті ліцензії (спеціального дозволу) № 1562 від 28 грудня 2000 року, яка є анульованою з 2004 року і не продовженою, а тому будь-якого окремого правового значення, як докази на підтвердження позовних вимог не мають.
При розгляді цієї адміністративної справи наведені висновки позивачами не спростовані. 

В цілому, наслідки розгляду господарської справи № 5008/988/2011 щодо відсутності права власності на свердловину № 12 у громадянки ОСОБА_4 , яка є керівником ТОВ «ВІТАР-Л», не свідчить про наявність будь-якого речового права на таку свердловину у позивачів. 
Рішення господарських судів у стосовно спірних обставин ґрунтуються виключно на факті відсутності будь-яких речових прав на спірну свердловину №12 у банкрута чи органу уповноваженого управляти майном банкрута, через що такі права не могли перейти до підприємця ОСОБА_4 . 
Проте, наведені висновки жодним чином не підтверджують наявність вказаних прав у позивачів, оскільки відповідно до статті 18 Кодексу України про надра, земельні ділянки для користування надрами, крім випадків, передбачених статтею 23 цього Кодексу, надаються користувачам надр після одержання ними спеціальних дозволів на користування надрами чи гірничих відводів.

Перевіривши дотримання порядку проведення спірного аукціону, укладення договору № 4/10-21 купівлі-продажу спеціального дозволу на користування надрами та видачі Державною службою геології та надр України спеціального дозволу № 6555 від 01.09.2021, з урахуванням нормативного регулювання, що діяло на час виникнення спірних відносин, суд дійшов таких висновків.
За приписами статті 16 Кодексу України про надра спеціальні дозволи на користування надрами надаються переможцям аукціонів, крім випадків, визначених Кабінетом Міністрів України, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, або Радою міністрів Автономної Республіки Крим щодо розробки родовищ корисних копалин місцевого значення на території Автономної Республіки Крим.
Порядок проведення аукціонів з продажу спеціальних дозволів на користування надрами та порядок їх надання встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Процедура продажу на аукціоні шляхом проведення електронних торгів спеціального дозволу на користування надрами у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони (далі - дозвіл) визначено Порядком проведення аукціонів з продажу спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.09.2020 №993 (надалі – Порядок №993).
Пунктом 1 1 Порядку №993 передбачено, що аукціон проводиться системою електронних торгів з продажу дозволів:
через 90 календарних днів з дати розміщення оголошення про проведення аукціону (для нафти, природного газу, конденсату), включаючи день розміщення оголошення про аукціон в системі електронних торгів з продажу дозволів та на офіційному веб-сайті Держгеонадр;
через 50 календарних днів з дати розміщення оголошення про проведення аукціону (для всіх інших корисних копалин), включаючи день розміщення оголошення про аукціон в системі електронних торгів з продажу дозволів та на офіційному веб-сайті Держгеонадр.
Відповідно до пункту 14 Порядку №993 система електронних торгів з продажу дозволів функціонує у цілодобовому режимі, крім періодів проведення планових та позапланових профілактичних робіт, інформація про проведення яких оприлюднюється нею автоматично..
Пунктом 19 Порядку №993 передбачено, що аукціон проходить в системі електронних торгів з продажу дозволів та полягає в повторювальному процесі підвищення цін, що проводиться у три раунди в інтерактивному режимі реального часу.
Відповідно до пункту 22 Порядку №993, переможцем вважається учасник, що подав найвищу цінову пропозицію за лот. у разі, коли ним зроблений щонайменше один крок аукціону, у випадках, передбачених пунктом 31 цього Порядку, - учасник з наступною за величиною ціновою пропозицією за умови, що ним зроблений щонайменше один крок аукціону, а у разі однакових цінових пропозицій - учасник, що подав її раніше, за умови відсутності оформленого листа (звернення) від такого учасника про відмову від очікування та відсутності факту натискання ним відповідної кнопки про відмову від очікування в особистому кабінеті.
Згідно з пунктом 25 Порядку №993 після закінчення аукціону в системі електронних торгів з продажу дозволів відображається інформація про завершення аукціону та автоматично формується протокол аукціону щодо кожного лота.
Відповідно до пункту 27 Порядку №993 протокол аукціону формується системою електронних торгів з продажу дозволів в день закінчення аукціону та не пізніше ніж протягом наступного робочого дня розміщується в такій системі.
Протокол аукціону підписується протягом шести робочих днів після завершення аукціону переможцем, організатором та/або оператором, через якого переможець аукціону набув право на участь в аукціоні. Протокол надсилається організатором (оператором) Держгеонадрам для підписання та опублікування в системі електронних торгів з продажу дозволів не пізніше ніж протягом трьох робочих днів з дня його отримання.
Протокол може бути підписаний відповідно до законодавства про електронний документообіг з накладенням на нього кваліфікованого електронного підпису відповідно до вимог Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Державна служба геології та надр України є центральним органом виконавчої влади, який наділений функціями для забезпечення реалізації державної політики у сфері надрокористування та діяла відповідно до Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого Постановою КМУ від 30 грудня 2015 року № 1174 (далі - Положення).
Відповідно до пункту 4 Положення. Держгеонадра відповідно до покладених на неї завдань:
- видає в установленому порядку спеціальні дозволи на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами);
- зупиняє та анулює в установленому порядку дію спеціальних дозволів на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами), поновлює їх дію у разі зупинення;
- здійснює переоформлення спеціальних дозволів на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами), внесення до них змін та видачу дублікатів, продовжує строк дії спеціальних дозволів на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами);
- здійснює державний контроль за геологічним вивченням надр (державний геологічний контроль) та раціональним і ефективним використанням надр України.
- проводить планові та позапланові перевірки надрокористувачів, за результатами яких (у разі виявлення порушень вимог законодавства) складає акти, видає обов`язкові для виконання вказівки (приписи) про усунення виявлених недоліків і порушень вимог законодавства;
- організовує проведення державної експертизи та оцінки запасів і ресурсів корисних копалин, а також інших геологічних матеріалів;
- здійснює інші повноваження, визначені законом.

Відповідачем зазначено, що між Державною службою геології та надр України та ДП «ПРОЗОРРО.ПРОДАЖІ» (оператор електронного аукціону) укладено договір Про використання системи електронних торгів з продажу дозволів.
Між Держгеонадрами (замовник аукціону) та Товарною біржою «Українська енергетична біржа» (організатор аукціону) укладено договір Про проведення аукціонів з продажу спеціальних дозволів на користування надрами шляхом електронних торгів.
11.05.2021 року Державною службою геології та надр України на офіційному веб-сайті Держгеонадр та у системі електронних торгів з продажу дозволів розміщено оголошення про проведення аукціону з продажу спеціального дозволу на користування надрами Тереблянське родовище (свердловина №12), розташованого на території Тячівського району Закарпатської області, за 0,5 км від південної околиці м. Теребля. Вид корисної копалини: підземні мінеральні лікувальні води. Вид користування надрами та строк, на який надається дозвіл: видобування, 20 років (реєстраційний номер SUE001-UA-20210511-61394).
За результатами аукціону переможцем визнано учасника, що подав найвищу цінову пропозицію за лот, а саме Товариство з обмеженою відповідальністю «Вітар-Л».
19.07.2021 Державною службою геології та надр України підписано протокол проведення електронного аукціону №SUE001-UA-20210511-61394.
21.07.2021 па підставі результатів електронного аукціону №SUE001-UA- 20210511-61394 між Державною службою геології та надр України та ТОВ «Вітар-Л» укладено договір №4/10-21 купівлі-продажу спеціального дозволу на користування надрами на аукціоні з метою видобування підземних мінеральних лікувальних вод Терсблянського родовища (свердловина №12), яке знаходиться в Тячівському районі Закарпатської області.
На підставі Протоколу проведення аукціону з продажу спеціального дозволу на користування надрами від 06.07.2021 року №SUE001-UA-20210511-61394 та договору купівлі-продажу спеціального дозволу на користування надрами на аукціоні №4/10-21 від 21.07.2021 ТОВ «Вітар-Л» надано спеціальний дозвіл на користування надрами від 01 вересня 2021 року №6555 строком на 20 років.

Позивачами наведені обставини не спростовані, порушення порядку проведення аукціону з продажу спеціального дозволу на користування надрами від 06.07.2021 року №SUE001-UA-20210511-61394 не доведені.
Обґрунтування позовних вимог в цій частині з посиланням на спеціальний дозвіл на користування надрами від 28.12.2000 року №1562 суд відхиляє, оскільки, за відомостями відповідача, заяви на продовження дії спеціального дозволу на користування надрами від 28.12.2000 року №1562 мінеральних підземних вод ділянки Тереблянського родовища (свердловина №12) Закарпатської області до Держгеонадр від позивачів не надходила.
Як встановлено судом ліцензія (спеціальний дозвіл) № 1562 від 28 грудня 2000 року на геологічне вивчення, в тому числі дослідно-промислову розробку ділянки Тереблянського родовища, де розташована свердловина № 12, видавалася ФОП ОСОБА_1 строком на 3 роки, тобто до 28 грудня 2003 року.
Згідно з листом Державної служби геології та надр України № 26062/03/14-18 від 26 грудня 2018 року спеціальний дозвіл на користування надрами № 1562 від 28 грудня 2000 року, виданий Міністерством екології та природних ресурсів на 3 роки ФОП ОСОБА_1 з метою геологічного вивчення, в тому числі дослідно-промислової розробки ділянки мінеральних вод Тереблянського родовища, де розташована свердловина № 12, анульовано 20 квітня 2004 року. Продовження терміну дії цього дозволу не відбувалося.

Суд зауважує, що наявність відомостей про позивача, як колишнього користувача ділянки Тереблянського родовища, де розташована свердловина № 12, після спливу терміну дії спеціального дозволу на користування надрами № 1562 від 28 грудня 2000 року, не передбачає наявності у позивачів будь-якого переважного права на продовження розробки вказаної ділянки мінеральних вод.
Водночас, суд погоджує доводи відповідача, що кожен зацікавлений суб`єкт господарювання, у тому числі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , мали рівні права та можливості для участі в аукціоні з продажу спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування підземних мінеральних лікувальних вод Тереблянського родовища (свердловина №12) на загальних умовах після оголошення про його проведення в установленому законом порядку.
Суд також враховує, що позивачами жодним чином не доведені факти користування, дослідно-промислової розробки ділянки мінеральних вод, її геологічного вивчення тощо протягом тривалого часу після припинення дії спеціального дозволу у квітні 2004 року. 
До звернення з цивільним позовом до суду у липні 2018 року, тобто протягом більш ніж 14 років після припинення дії спеціального дозволу, позивачі не заявляли про порушення свого права.

За приписами статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
5) добросовісно;
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З досліджених обставин справі судом не встановлено, що діями чи рішеннями відповідача, як суб`єкта владних повноважень, порушені охоронювані законом права, свободи чи інтереси позивачів, що обумовлює відмову у задоволенні позову.
Через відмову у позові суд не здійснює розподіл судових витрат, понесених позивачами.
Керуючись статтями 2, 139, 241-246, 255, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Державної служби геології та надр України (вул. Антона Цедіка, 16, м. Київ, 03057, ЄДРПОУ 37536031), третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІТАР-Л» (вул. Лікувальна, 1, с. Теребовля, Тячівський район, Закарпатська область, 90550, ЄДРПОУ 43730497), про визнання протиправним аукціону та скасування договору, анулювання спеціального дозволу і зобов`язання вчинити певні дії – відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Текст рішення виготовлений та підписаний в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса: http://www.reyestr.court.gov.ua/). 

Суддя Г.А. Чекменьов