ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

15 червня 2026 року	Справа №160/4615/26 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Врони О. В. 
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить: 
визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови зарахування ОСОБА_1 до спеціального стажу у подвійному розмірі згідно статті 60 Закону «Про пенсійне забезпечення» періодів роботи з 11.09.1996 по 31.07.1998, з 04.02.2005 по 01.04.2021, з 02.04.2021 по 30.11.2023 та перерахувати пенсію ОСОБА_1 ;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального стажу у подвійному розмірі згідно статті 60 Закону «Про пенсійне забезпечення» періодів роботи з 11.09.1996 по 31.07.1998, з 04.02.2005 по 01.04.2021, з 02.04.2021 по 30.11.2023 та перерахувати і виплачувати пенсію ОСОБА_1 , починаючи з 26.08.2025.
Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що позивач отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідачем відмовлено у перерахунку пенсії, не зарахувавши відповідних періодів роботи позивача у подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» .
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі №160/4615/26 призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1,2 ст.257, ч.1 ст.260 Кодексу адміністративного судочинства України зазначена справа є справою незначної складності та розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження.
За ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
13.04.2026 від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на виконання ухвали суду надійшла копія пенсійної справи позивача.
Від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до суду відзив на позовну заяву не надійшов.
Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, шляхом доставлення 20.03.2026 ухвали суду до його електронного кабінету, що підтверджується довідкою Дніпропетровського окружного адміністративного суду про доставку електронного листа.
За правилами ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Ухвалою суду від 15.06.2026 продовжено строк розгляду справи №160/4615/26 на розумний строк, достатній для всебічного та повного розгляду справи.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_1 -позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області і отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Позивач зазначає, що звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про зарахування до спеціального стажу у подвійному розмірі згідно ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періодів роботи з 11.09.1996 по 31.07.1998, з 04.02.2005 по 01.04.2021, з 02.04.2021 по 30.11.2023 та перерахування пенсії.
Листом від 28.01.2026 №9083-68264/Г-01/8-0400/26 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомило, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.09.2025 і ухвали від 06.10.2025 у справі №160/16529/25 ОСОБА_1 з 27.02.2025 призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Страховий стаж зарахований по 31.01.2025, складає 32 роки 4 місяці, у тому числі стаж роботи за Списком №2 -16 років 6 місяців 11 днів.
Період роботи у закладках (відділеннях) охорони здоров`я, стаж роботи в яких зараховується у подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 01.01.2004 застосовується виключно для визначення права на призначення пенсії, але при обчисленні індивідуального коефіцієнту стажу додатково не зараховується і на розмір пенсії не впливає.
Також згідно чинного законодавства, робота за Списком №2 дає лише право на призначення пільгової пенсії зі зниженням пенсійного віку, але при обчисленні індивідуального коефіцієнту стажу додатково не зараховується.
Враховуючи зазначене, для зарахування стажу роботи з 04.02.2005 по 01.04.2021 в Комунальному некомерційному підприємстві «Жовтоводська міська лікарня» та з 02.04.2021 по 30.11.2023 в Комунальному підприємстві «Криворізький протитуберкульозний диспансер» Дніпропетровської обласної ради» у подвійному розмірі підстави відсутні.
Повідомлено, що для зарахування стажу роботи з 11.09.1996 по 31.07.1998 в ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» у подвійному розмірі підстави відсутні, оскільки зазначене підприємство не відноситься до закладів (відділень) охорони здоров`я.
Не погодившись з діями відповідача, вважаючи їх протиправними, позивач за захистом своїх порушених прав і інтересів з відповідним позовом звернувся до суду.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України гарантовано право громадянам на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Тобто, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Закон України №1058-IV).
Згідно ч.3 ст. 4 Закону України №1058-IV виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються види пенсійного забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.
Відповідно до частин першої-другої, четвертої статті 24 Закону України №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.
До набрання чинності Законом України №1058-IV умови обчислення стажу роботи, в тому числі для призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років, визначались Законом України № 1788-XII.
За правилами п. 16 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України № 1788-XII, до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.
Таке правове регулювання вказує на те, що положення Закону України № 1788-XII в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах (в тому числі щодо пільг по обчисленню стажу) діяли і підлягали застосуванню відповідними суб`єктами під час виконання покладених на них функцій.
Відповідно до ст. 60 Закону №1788-XII робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.
Згідно з Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 (Перелік № 909), до стажу, що дає право на пенсію за вислугу років, зараховується час, зокрема, на посадах лікарів та середнього медичного персоналу (незалежно від найменування посад) у лікарняних закладах, лікувально-профілактичних закладах особливого типу, лікувально-трудових профілакторіях, амбулаторно-поліклінічних закладах, закладах швидкої та невідкладної медичної допомоги, закладах переливання крові, закладах охорони материнства і дитинства, санаторно-курортних закладах, установах з проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробувань Держсанепідслужби, Держпраці, Держпродспоживслужби та територіальних органах Держсанепідслужби, Держпраці, Держпродспоживслужби (щодо працівників, які не є державними службовцями), санітарно - епідеміологічних закладах, діагностичних центрах.
У примітці 2 Переліку №909 зазначено, що робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.
Згідно з Переліком закладів охорони здоров`я, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я України 28.10.2002 № 385 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12.11.2002 за № 892/7180, до закладів охорони здоров`я відносяться: лікувально-профілактичні заклади (лікарняні заклади, багатопрофільні, однопрофільні, спеціалізовані, особливого типу, амбулаторно-поліклінічні заклади, заклади переливання крові, швидкої та екстреної медичної допомоги, санаторно-курортні заклади); санітарно-профілактичні заклади; фармацевтичні (аптечні) заклади; інші заклади; заклади медико-соціального захисту; установи/заклади системи соціального захисту населення.
Згідно з приписами статті 62 Закону України № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» від 12.08.1993 №637 (Порядок №637) .
Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Згідно з абзацом 1 пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Пунктом 20 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, передбачено, що уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу, приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років.
Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що надання додаткових довідок необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки, як такої, або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 07.03.2018 у справі №233/2084/17, від 31.03.2020 у справі №678/65/17.
З наведених законодавчих приписів, зокрема, статті 62 Закону України №1788-XII та пункту 1 Порядку №637, слідує, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Предметом спору є дії Головного управління, які полягають у відмові зарахувати до спеціального стажу у подвійному розмірі періоди роботи позивача: з 11.09.1996 по 31.07.1998, з 04.02.2005 по 01.04.2021, з 02.04.2021 по 30.11.2023 та здійснити перерахунок.
Судом встановлено, що:
відповідно до довідки Комунального підприємства «Жовтоводська міська лікарня» Жовтоводської міської ради про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №83/2024 від 24.12.2024, ОСОБА_1 працювала повний робочий день за фактично відпрацьований час в КНП «Жовтоводська міська лікарня» ЖМР і за період з 04.02.2005 по 05.01.2009 виконувала роботу по безпосередньому обслуговуванню хворих на туберкульоз (зі шкідливими умовами праці) (контакт з туберкульозними хворими (допомога при пересуванні важкохворого) та інфікованим матеріалом при доставці аналізів до клінічної та бактеріологічної лабораторії, санобробка під час прибирання туалетів, дезінфекція туберкульозного матеріалу) за посадою молодша медична сестра туберкульозного кабінету поліклініки, що передбачена Списком №2 розділ ХХІV підрозділ 24а код КП 5132, підстава Постанова КМУ №36 від 16.01.2003.
Підставою для видачі довідки були: картка Т-2, накази з особового складу, штатний розпис, особові рахунки на заробітну плату за період з 04.02.2005 по 05.01.2009, наказ про атестацію робочих місць №159 від 15.10.2003, №274 від 27.10.2008.
Відповідно до довідки Комунального підприємства «Жовтоводська міська лікарня» Жовтоводської міської ради про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №84/2024 від 24.12.2024, ОСОБА_1 працювала повний робочий день за фактично відпрацьований час в КНП «Жовтоводська міська лікарня» ЖМР і за період з 06.01.2009 по 02.08.2016 виконувала роботу по безпосередньому обслуговуванню хворих на туберкульоз (зі шкідливими умовами праці) (контакт з туберкульозними хворими (допомога при пересуванні важкохворого) та інфікованим матеріалом при доставці аналізів до клінічної та бактеріологічної лабораторії, санобробка під час прибирання туалетів, дезінфекція туберкульозного матеріалу) за посадою молодша медична сестра туберкульозного кабінету поліклініки, що передбачена Списком №2 розділ ХХІV підрозділ 24а код КП 5132, підстава Постанова КМУ №36 від 16.01.2003.
Підставою для видачі довідки були: картка Т-2, накази з особового складу, штатний розпис, особові рахунки на заробітну плату за період з 06.01.2009 по 02.08.2016, наказ про атестацію робочих місць №274 від 27.10.2008, №287 від 14.10.2013.
Відповідно до довідки Комунального підприємства «Жовтоводська міська лікарня» Жовтоводської міської ради про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №85/2024 від 24.12.2024, ОСОБА_1 працювала повний робочий день за фактично відпрацьований час в КНП «Жовтоводська міська лікарня» ЖМР і за період з 03.08.2016 по 01.02.2021 виконувала роботу по безпосередньому обслуговуванню хворих на туберкульоз (зі шкідливими умовами праці) (контакт з туберкульозними хворими (допомога при пересуванні важкохворого) та інфікованим матеріалом при доставці аналізів до клінічної та бактеріологічної лабораторії, санобробка під час прибирання туалетів, дезінфекція туберкульозного матеріалу) за посадою молодша медична сестра туберкульозного кабінету поліклініки, що передбачена Списком №2 розділ ХХІV підрозділ 24а код КП 5132, підстава Постанова КМУ №461 від 24.06.2016.
Підставою для видачі довідки були: картка Т-2, накази з особового складу, штатний розпис, особові рахунки на заробітну плату за період з 03.08.2016 по 01.04.2021, наказ про атестацію робочих місць №287 від 14.10.2013, №200 від 01.10.2018.
Вказані довідки були перевірені Управлінням контрольно-перевірочної роботи Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, яким складено акт №0400-011004-1/16786 від 12.08.2025. 
Відповідно до довідки Комунального підприємства «Криворізький протитуберкульозний диспансер» Дніпропетровської обласної ради» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у них №49 від 15.02.2024 ОСОБА_1 працювала повний робочий день у Комунального підприємства «Криворізький протитуберкульозний диспансер» Дніпропетровської обласної ради» за період з 02 квітня 2021 року (наказ від 01.04.2021 №105-ос) по 30,11.2023 (наказ від 27.11.2023 №262-ос) на посаді молодшої медичної сестри (санітарки) диспансерно-поліклінічного відділення №4, що передбачено Списком 2 розділу ХХІV молодші спеціалісти з медичною освітою Постанови КМУ від 24.06.2016 №461.
Підставою для видачі довідки були: особова картка (форма П-2), накази, наказ №204 від 03.0-6.2020 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці для визначення прав працівників на пільгове пенсійне забезпечення».
Вказані довідки були перевірені Управлінням контрольно-перевірочної роботи Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, яким складено акт №0400-011004-1/16786 від 12.08.2025 і акт №0400-011004-1/24731 від 04.12.2025 про відсутність розбіжностей з даними первинних документів щодо граничних дат роботи ОСОБА_1 .
Відповідач роботу позивача на займаній посаді в протитуберкульозному кабінеті і диспансерно-поліклінічному відділенні закладу охорони здоров`я не заперечує .
Згідно ст. 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06.04.2000 № 1645-III, інфекційні хвороби - це розлади здоров`я людей, що викликаються живими збудниками (вірусами, бактеріями, рикетсіями, найпростішими, грибками, гельмінтами, кліщами, іншими патогенними паразитами), продуктами їх життєдіяльності (токсинами), патогенними білками (пріонами), передаються від заражених осіб здоровим і схильні до масового поширення.
За приписами статті 7 цього Закону, лікування хворих на інфекційні хвороби може проводитися в акредитованих у встановленому законодавством порядку державних і комунальних спеціалізованих закладах (відділеннях) охорони здоров`я та клініках наукових установ, а також в акредитованих закладах охорони здоров`я, заснованих у встановленому законодавством порядку на приватній формі власності. Лікуванням хворих на інфекційні хвороби можуть займатися особи, які мають, медичну освіту та відповідають кваліфікаційним вимогам, установленим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, у тому числі особи, які в установленому порядку займаються приватною медичною практикою.
За приписами ст. 1 Закону України від 05.07.2001 №2586 «Про протидію захворюванню на туберкульоз» (Закон № 2586):
- протитуберкульозні заклади - лікувально-профілактичні заклади охорони здоров`я (протитуберкульозні диспансери, лікарні, санаторно-курортні, інші заклади) чи їх структурні підрозділи, в яких надається медична допомога хворим на туберкульоз. Перелік протитуберкульозних закладів затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я;
- туберкульоз - соціально небезпечна інфекційна хвороба, що викликається мікобактеріями туберкульозу.
Відповідно до частини першої статті 10 Закон № 2586, медична допомога хворим на туберкульоз надається амбулаторно або в умовах стаціонару протитуберкульозного закладу відповідно до галузевих стандартів надання медичної допомоги та стандарту інфекційного контролю за захворюванням на туберкульоз.
Наказом Міністерства охорони здоров`я від 16.07.2009 №514 затверджено «Перелік туберкульозних закладів», в якому міститься: розділ 1. Лікувально-профілактичні заклади, пункт 1.1 Лікарняні: протитуберкульозний диспансер, медичний центр (фтизіатричний, фтизіопульмонологічний).
Відповідно до листа Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства охорони здоров`я України та Пенсійного Фонду України від 29 грудня 2005 року № 625/15-05/039-6 № 10.01.09/2606 № 16918/02-20 заклади охорони здоров`я: протитуберкульозні кабінети, психіатричні кабінети, кабінети інфекційних захворювань, психоневрологічні відділення, психіатричні бригади швидкої допомоги відносяться до таких, час роботи в яких зараховується до стажу роботи в подвійному розмірі.
Отже, протитуберкульозний диспансер і протитуберкульозний кабінет належать до закладу охорони здоров`я, в якому надається медична допомога хворим на туберкульоз, що є інфекційною хворобою, а тому за правилами статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та в силу приписів пункту 16 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період роботи у такому медичному закладі має бути зарахована до стажу роботи у подвійному розмірі.
Наведені висновки узгоджуються з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 11.02.2025 року у справі №420/8637/24 , від 27.04.2023 у справі №160/14078/22, від 04.12.2019 у справі № 689/872/17, від 20.04.2022 у справі № 214/3705/17, від 27.04.2023 у справі № 160/14078/22.
Отже, за правилами статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та в силу приписів пункту 16 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», вказані періоди роботи позивача у психіатричному закладі охорони здоров`я підлягають зарахуванню до стажу роботи на пільгових умовах у подвійному розмірі.
Щодо періоду роботи з 11.09.1996 по 31.07.1998, то матеріали справи не містять доказів роботи позивача на посадах і в закладах, що дають право на зарахування періоду в подвійному розмірі, а тому у позовних вимогах зарахувати такий період підстави відсутні.
Відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.
Позивач із заявою про перерахунок , в якій просив зарахувати періоди страхового стажу в подвійному розмірі звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 29.12.2025 , отже пенсія підлягає перерахунку з 01.01.2026 року, а не з 26.08.2025, як просить позивач в позовних вимогах.
Відповідно до ч. 1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
За ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.
Згідно ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при зверненні до суду із даним позовом було сплачено судовий збір у сумі 1 064,96 грн., що підтверджується квитанцією № ID 4601-1734-5144-0179 від 25.02.2026.
Суд, керуючись положеннями статті 139 КАС України, враховуючи часткове задоволення позову вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів на користь позивача судовий збір у сумі 532,48 грн.
Керуючись статтями 139, 241, 243, 244-246, 250, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області ( вул. Набережна Перемоги, буд. 26, м. Дніпро, 49094, код ЄДРПОУ 21910427) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови зарахування ОСОБА_1 до спеціального стажу у подвійному розмірі згідно статті 60 Закону «Про пенсійне забезпечення» періодів роботи з 04.02.2005 по 01.04.2021, з 02.04.2021 по 30.11.2023 та перерахувати пенсію.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд. 26, м. Дніпро, 49094, код ЄДРПОУ 21910427) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до спеціального стажу у подвійному розмірі згідно статті 60 Закону «Про пенсійне забезпечення» періодів роботи з 04.02.2005 по 01.04.2021, з 02.04.2021 по 30.11.2023 , перерахувати і виплатити пенсію, починаючи з 01.01.2026.
В решті позовних вимог -відмовити.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд. 26, м. Дніпро, 49094, код ЄДРПОУ 21910427) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати з оплати судового збору у сумі 532 (п`ятсот тридцять дві) грн. 48 коп.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Врона