Справа №:755/19809/25
Провадження №: 2-а/755/609/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" червня 2026 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді: Гончарука В.П.,
при секретарі: Оніщук Р.О.,
розглянувши в приміщенні суду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу № 755/19809/25 за позовом громадянина Республіки Молдова  ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про визнання дій протиправними та скасування рішення про примусове повернення до країни походження,-

у с т а н о в и в:

Громадянин Республіки Молдова ОСОБА_2 в особі представника Кучерявенка С.С. звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із позовом до Центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про визнання дій протиправними та скасування рішення про примусове повернення до країни походження.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.09.2025 відносно громадянина Республіки Молдова ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МКМ № 017802 та постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ПН МКМ № 017732 за ч. 2 ст. 203 КУпАП.
Того ж дня Центральним міжрегіональним управлінням державної міграційної служби у м. Києві та Київській області прийнято рішення № 8010130100019423 про примусове повернення громадянина Республіки Молдова ОСОБА_3 до країни походження та зобов`язано його покинути територію України у термін до 04.10.2025.
Вказано, що позивач не заперечує вчинення ним адміністративного правопорушення і погодився з винесеною відносно нього постановою про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення строку перебування на території України, але похідне рішення про примусове повернення до країни походження вважає необґрунтованим, протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Зазначено, що позивач здійснив в`їзд в Україну з приватною метою, оскільки в Україні на його утриманні перебуває четверо дітей громадян України: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також проживає його дружина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Вказано, що позивач неодноразово звертався до органів Державної міграційної служби з приводу отримання дозволу на проживання, але отримував усну відмову в прийому документів з формальних підстав, у зв`язку з чим не міг легалізувати свій статус.
Також зазначено, що приймаючи рішення відповідачем не було враховано, що позивач визнав порушення, перевищення строку його перебування на території України було незначним, а обставини справи не кореспондуються з кваліфікуючими ознаками для примусового повернення іноземного громадянина в країну походження. Таким чином, не переслідуючи жодної легітимної мети, примусове повернення особи до країни походження фактично розлучає чоловіка з дружиною, дитиною і позбавляє догляду члена сім`ї у скрутні часи. Крім цього, позивач надалі буде позбавлений можливості продовжити строк свого перебування на території України і звернутися для отримання дозволу на імміграцію в Україну.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10.10.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, роз`яснено сторонам порядок подачі до суду відзиву на позов та відповіді на відзив та поновлено позивачу строк звернення до суду з позовною заявою.
24 жовтня 2025 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшов відзив на позов, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову, вказуючи, що позивачем було порушено вимоги законодавства України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Відповідно положень п. 3 ч. 1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства.
Судом встановлено, що 24.09.2025 головним спеціалістом ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області Макущенко О.О. відносно громадянина Республіки Молдова ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МКМ № 017802, відповідно до якого 24.09.2025 о 08 год. 30 хв. за адресою: м. Київ, вул. Стеценка, 44, хостел « Гарга », виявлено громадянина Республіки Молдова ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства на території України, а саме проживання на території України без документів на право проживання (перебування) в Україні.
Також 24.09.2025, заступником начальника ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області, на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ПР МКМ № 017802, винесено постанову серії ПН МКМ № 017732 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зі змісту якої убачається, що 24.09.2025 о 08 год. 30 хв. за адресою: м. Київ, вул. Стеценка, 44, хостел « Гарга », виявлено громадянина Республіки Молдова ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства на території України, а саме проживання на території України без документів на право проживання (перебування) в Україні.
Вказаною постановою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 203 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3 400 грн.
24 вересня 2025 року головним спеціалістом ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області за результатами розгляду матеріалів щодо громадянина Республіки Молдова ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ухвалено рішення № 8010130100019423 про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства, яким громадянина Республіки Молдова ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зобов`язано покинути територію України у термін до 04.10.2025.
Як убачається зі змісту спірного рішення, 24.09.2025 під час здійснення заходів з виконання законодавства в міграційній сфері під умовною назвою «Мігрант» співробітниками ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області спільно з працівниками УСР в м. Києві ДСР НПУ виявлено громадянина Республіки Молдова ОСОБА_3 , який порушив законодавство України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», а саме: проживання на території України без документів на право проживання (перебування) в Україні. У ході опитування громадянин Республіки Молдова ОСОБА_2 пояснив, що прибув в Україну 29.08.2024 через ПП «Могилів-Подільський» з приватною метою. На території України іноземець не здійснював трудову діяльність. На території України має цивільну дружину громадянку України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Має чотири дитини: громадянку України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянку України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянку України ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та громадянку України ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З питань оформлення посвідки на тимчасове проживання та продовження терміну перебування в Україні - не звертався. Для набуття статусу біженця або особи яка потребує додаткового захисту в Україні до відповідних ооганів ДМС документів не подавав. За порушення законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства на території України працівниками ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області відносно громадянина Республіки Молдова ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 203 КУпАП. За таких обставин громадянин Республіки Молдова ОСОБА_2 порушив вимоги ст. 4, 9, 15 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».
Убачається, що позивача ознайомлено з вказаним рішенням та наслідками невиконання в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, визначені ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», про що свідчить його особистий підпис.
Відповідно до ст. ст. 26, 33 Конституції України, іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України. Кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Нормою ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» встановлено, що нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.
Статтею 23 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що нелегальні мігранти та інші іноземці та особи без громадянства, які вчинили злочин, адміністративні або інші правопорушення, несуть відповідальність відповідно до закону.
Статтею 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України. Іноземці та особи без громадянства, які перебувають під юрисдикцією України, незалежно від законності їх перебування, мають право на визнання їх правосуб`єктності та основних прав і свобод людини. Іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно 5 додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.
Частиною 1 ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку.
Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство України з прикордонних питань про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.
Порядок дій посадових осіб територіальних органів, територіальних підрозділів Державної міграційної служби України під час прийняття рішень про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства (далі - іноземців), їх документування та здійснення заходів з безпосереднього примусового повернення та примусового видворення за межі України визначає Інструкція про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23 квітня 2012 року №353/271/150 (далі - Інструкція).
Відповідно до п. 4 Розділу І Інструкції, іноземці можуть бути примусово повернуті до країни походження чи третьої країни на підставі рішення органу ДМС або органу охорони державного кордону, або органу СБУ про примусове повернення чи примусово видворені на підставі винесеної за позовом цих 6 органів/підрозділів постанови адміністративного суду про примусове видворення.
Пунктом 5 розділу І Інструкції передбачено, що підставами для прийняття рішення про примусове повернення іноземців до країни походження або третьої країни є: дії, що порушують законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства; дії, що суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку; якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України; затримання іноземців органами охорони державного кордону у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України.
Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції, рішення про примусове повернення оголошується іноземцю протягом 72 годин з дати його ухвалення, за винятком випадків, коли місцезнаходження іноземця не встановлено, в присутності перекладача та/або законного представника (на вимогу особи) під підпис та обліковується посадовою особою органу ДМС, органу охорони державного кордону та органу СБУ, яка уповноважена складати документи для примусового повернення, у журналі обліку прийнятих рішень про примусове повернення та видворення з України іноземців та осіб без громадянства.
Встановивши обставини, враховуючи, що позивачем порушено законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, що також не заперечується позивачем, рішення ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області від 24.09.2025 про примусове повернення позивача до країни походження є правомірним, а обставини передбачені ч. 1 ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», за наявності яких іноземець або особа без громадянства не може бути примусово повернуті, відсутні.
Також судом відхиляються твердження позивача про те, що рішення відповідача про примусове повернення до країни походження фактично розлучає чоловіка з дружиною та дітьми.
Так, сам по собі факт наявності у іноземця на території України дружини та дітей, як і відсутність у країні походження близьких родичів, а також будь - якого майна не спростовує встановлені з його боку порушення та не є підставою для скасування оскаржуваного рішення, адже чинним законодавством не передбачено виключень із загальних для всіх іноземців правил перебування на території України, а також не звільняють особу від відповідальності за вчинення порушення міграційного законодавства України.
Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 30.08.2024 по справі № 522/8660/23.
Серед іншого, Верховним Судом у вищевказаній справі звернуто увагу на те, що бажання іноземця чи особи без громадянства зберегти свої сімейні права та дотримуватися прав та законних інтересів дитини покладає саме на цю особу передбачені діючим законодавством обов`язки щодо оформлення права на проживання (перебування) в Україні, а за відсутності волевиявлення та здійснення будь-яких дій такої особи з метою легалізації на території України (щонайменше звернення до міграційних органів з цього приводу), вказані права не можуть бути реалізовані шляхом незастосування державними органами до цієї особи наслідків незаконного перебування в Україні всупереч діючого законодавства.
Відповідно до приписів п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.
З огляду на встановлені обставини справи та враховуючи те, що позивачем не надано доказів щодо вчинення ним у визначений законом термін дій щодо легалізації свого знаходження на території України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Керуючись Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст. ст. 7, 251, 258, 268, 276, 283, 288 КУпАП, ст. ст. 1, 2, 8-10, 77, 157, 241-246, 250, 268, 269, 271, 286 КАС України суд, - 

у х в а л и в:

У задоволенні позову громадянина Республіки Молдова ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про визнання дій протиправними та скасування рішення про примусове повернення до країни походження - відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
Позивач - громадянин Республіки Молдова ОСОБА_13 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач - Центральне міжрегіональне управління державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, адреса місця знаходження: 02152, м. Київ, вул. Березняківська, 4-А, ідентифікаційний код ЄДРПОУ 42552598.
Судове рішення складено 01 червня 2026 року.

Суддя