________________________________________________________________________________

Справа № 947/6100/26
Провадження № 2/947/2368/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2026 року м. Одеса
Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Скриль Ю.А., 
за участю секретаря судового засідання Приймака Р.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат та 3% річних за несвоєчасне виконання рішення суду,

ВСТАНОВИВ:

Короткий виклад позовних вимог
Представник ТОВ «ВІН ФІНАНС» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат та 3% річних за період з 25.02.2019 по 23.02.20022 на загальну сум 108471,61 грн, а також судового збору у розмірі 2662,40 грн та витрат на правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн.
В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 11.04.2012 Київський районний суд м.Одеси ухвалив рішення по справі № Документ сформований в системі «Електронний суд» 06.02.2026 1 1512/1534/2012, за яким вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/0014/74/61427 від 27.07.2006 р. у розмірі 1206341,70 грн. 
З моменту набрання рішенням законної сили вчинялись дії щодо примусового виконання рішення, але воно так і не було виконане в розумінні чинного законодавства. Таким чином, рішення, яке постановив Київський районний суд м.Одеси не виконувалось відповідачкою у період з 23.02.2019 року до 23.02.2022 року. 
У подальшому, право вимоги первісним кредитором було відступлено до ТОВ "ФК Довіра та гарантія" на підставі укладеного договору про відступлення права вимоги №114/45-ДГ від 30.08.2017 року. Даний факт також підтверджено в судовому порядку - Київський районний суд м.Одеси постановив ухвалу у справі №1512/1534/2012, яким, серед іншого, підтверджено перехід права вимоги за кредитним договором № 014/0014/74/61427 від 27.07.2006 до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».
25.07.2024 на загальних зборах учасників ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (ЄДРПОУ 38750239) протоколом № 1706 було вирішено змінити найменування ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на ТОВ «ВІН ФІНАНС» (ЄДРПОУ 38750239). Наказом № 55-к від 25.07.2024 на виконання Протоколу № 1706 від 25.07.2024 внесені зміни про перейменування до облікових та інших документів Товариства. 
З метою захисту своїх майнових прав звернувся до суду з вказаним позовом.
Відзив на позовну заяву
Відзив на позовну заяву до суду не надійшов.
Процесуальні дії та рух справи
Позивач звернувся через підсистему «Електронний суд» до Київського районного суду м. Одеси з вказаним позовом.
Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільна справа розподілена судді Київського районного суду м. Одеси Скриль Ю.А.
Згідно з відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру від 10.02.2026 № 2326328, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 13.02.2026 відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження.
Копію ухвали про відкриття провадження у справінаправлено за зареєстрованим місцем проживання відповідачки.
Згідно з Довідкою АТ «Укрпошта» про причини повернення поштових відправлень, останні двічі повернулись на адресу суду з відмітками «адресат відсутній», що є належним повідомленням відповідачки про розгляд справи.
Від відповідача відзив на позовну заяву до суду не надійшов.
Від сторін заяв та клопотань не надходило.
Позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, та розгляду справи за відсутності представника позивача.
Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відзиву на позов, відсутності заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, ухваливши заочне рішення у справі, за відсутністю заперечень з боку представника позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, оскільки надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Встановлені фактичні обставини справи 
Суд установив, що11.04.2012Київським районним судом м.Одеси ухвалено рішення у справі № 1512/1534/2012, відповідно до якого з ОСОБА_1 стягнуто на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/0014/74/61427 від 27.07.2006 у розмірі 1206341,70 грн. 
З моменту набрання рішенням законної сили вчинялись дії щодо примусового виконання рішення, але воно так і не було виконане в розумінні чинного законодавства. 
У період з 23.02.2019 до 23.02.2022 рішення суду відповідачкою не виконувалось та залишається невиконаним і наразі.
Доказів протилежного матеріали справи не містять.
Дослідженням ухвали Київського районного суду м. Одеси від 30.05.2018 у справі № 1512/1534/2012 (провадження № 6/520/241/18), встановлено, що суд під час розгляду клопотання про заміну стягувача у виконавчому листі та задоволення вказаного клопотання, встановив, що право вимоги первісним кредитором ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» було відступлене до ТОВ "ФК Довіра та Гарантія" на підставі укладеного договору про відступлення права вимоги №114/45-ДГ від 30.08.2017. Вказана ухвала суду набрала законної сили.
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. 
Отже суд встановив, що відповідно до укладених договорів станом на дату звернення до суду, право вимоги за кредитним договором № 014/0014/74/61427 від 27.07.2006належить ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». 
Згідно з Протоколом загальних зборів учасників ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (ЄДРПОУ 38750239) від 25.07.2024 № 1706, встановлено, що вказаними загальними зборами прийнято рішення про зміну найменування ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на ТОВ «ВІН ФІНАНС» (ЄДРПОУ 38750239). 
Наказом № 55-к від 25.07.2024 на виконання Протоколу № 1706 від 25.07.2024 внесені зміни про перейменування до облікових та інших документів Товариства, що підтверджується Випискою з ЄДР № 140801500422 від 26.07.2024.
Рішення суду від 11.04.2012 на момент розгляду справи залишається не виконаним.
Доказів протилежного матеріали справи не містять, суду сторонами не надані.
Оцінка аргументів та Мотиви суду
Відповідно до частини першої статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Частиною другою статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини, створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.
Предметом позову у справі є стягнення на підставі статті 625 ЦК України 3 % річних та інфляційних втрат за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, а саме грошових коштів, стягнутих на підставі судового рішення.
Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Отже, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).
Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт).
Отже, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.
Частиною першої статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Ураховуючи встановлені обставини справи, оцінивши надані стороною позивача докази, суд дійшов висновку, що відповідачкою порушене грошове зобов`язання, у зв`язку з чим з неї на користь позивача підлягає стягненню сума 3% річних за весь час прострочення.
Суд зазначає, що у даному випадку стягнення 3% річних є не подвійною мірою відповідальності відповідачки, а особливою мірою відповідальності боржника за порушення грошового зобов`язання, оскільки наявність судового рішення про стягнення грошових коштів, яке не виконано боржником, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора у даному правовідношенні права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках
Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 77-80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, допустимими є докази, одержані з дотриманням порядку, встановленого законом, достовірними є докази на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування
Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, судврахував, що відповідачкою не спростовано розмір заборгованості за кредитним договором, не надано доказів повного або часткового виконання рішення суду від 11.04.2012, не спростований розмір заборгованості за ст. 625 ЦК України, не надано свого контррозрахунку заборгованості зі сплати 3% річних.
Таким чином з ОСОБА_1 підлягають стягненню інфляційні витрати та 3% річних за період з 25.02.2019 по 23.02.2022, які утворились внаслідок невиконання нею рішення Київського районного суду від 11.04.2012, ухваленого у справі № 1512/1534/12, на загальну суму 108471,61 грн.
Як встановлено судом, з урахуванням наявних ва матеріалах справи доказів, рішення суду від 11.04.2012 на момент розгляду справи не виконано.
Щодо набуття позивачем прав нового кредитора у правовідносинах доводиться наданими стороною позивача доказами.
Зокрема, як встановлено судом, кредитний договір № 014/0014/74/61427 від 27.07.2006 укладений між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 . 
Право вимоги первісним кредитором відступлене до ТОВ "ФК Довіра та Гарантія" на підставі укладеного договору про відступлення права вимоги від 30.08.2017 №114/45-ДГ. 
Перехід права вимоги за кредитним договором № 014/0014/74/61427 від 27.07.2006 до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України підтверджується обставинами, встановленимиухвалою Київського районного суду від 30.05.2018у справі № 1512/1534/2012 (провадження № 6/520/241/18) під час розгляду клопотання про заміну стягувача у виконавчому листі, якою вказане клопотання було задоволено.
25.07.2024 на загальних зборах учасників ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (ЄДРПОУ 38750239) протоколом № 1706 змінено найменування ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на ТОВ «ВІН ФІНАНС» (ЄДРПОУ 38750239). 
Наказом № 55-к від 25.07.2024 на виконання Протоколу № 1706 від 25.07.2024 внесені зміни про перейменування до облікових та інших документів Товариства, що підтверджується матеріалами справи.
Отже, суд виснував про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Розподіл судових витрат
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, ураховуючи наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі, судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2662,40 грн покладаються на відповідачку.
Щодо витрат на правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн
Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 137ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову - на відповідача;2) у разі відмови в позові - на позивача;3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі №826/1216/16 зазначила, що пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду від 30.09.2009 №23-рп/2009передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Отже, з викладеного випливає, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо.
Верховний Суд зазначив і про те, що гарантування кожному права на правову допомогу в контексті ч.2 ст.3, ст.59 Конституції покладає на державу відповідні обов`язки щодо забезпечення особи правовою допомогою належного рівня. Такі обов`язки обумовлюють необхідність визначення в законах, інших правових актах порядку, умов і способів надання цієї допомоги. Проте не всі галузеві закони, зокрема процесуальні кодекси, містять приписи, спрямовані на реалізацію такого права, що може призвести до обмеження чи звуження змісту та обсягу права кожного на правову допомогу.
При цьому, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі №826/1216/16, роз`яснила, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
З матеріалів справи вбачається, що 03.12.2025 між ТОВ «ВІН ФІНАНС» та Адвокатським бюро «Анастасії Міньковської» укладений договір № 97 про надання правової допомоги.
До матеріалів справи наданий Детальний опис виконаних робіт, відповідно до якого вартість послуг за складання позовної заяви складає 7000,00 грн, а також копію Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Міньковської А.В.
З урахуванням викладеного, наявності підстав для задоволення позовних вимог, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу у розмірі 7000,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 12, 81, 89, 141,258-259, 263-265, 268, 280-289 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат та 3% річних задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» інфляційні витрати та 3 % відсотки річних за період з 25.02.2019 по 23.02.2022 на загальну суму 108 471 (сто вісім тисяч чотириста сімдесят одну) гривну 61 копійку.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» судовий збір у розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» витрати на правничу допомогу у розмірі 7000 (сім тисяч) гривень 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до Одеського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС», ЄДРПОУ 38750239, адреса: 04112, місто Київ, вулиця Авіаконструктора Ігоря Сікорського, будинок 8.
Відповідачка: ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Рішення суду підписане 09.06.2026.

Суддя:          Ю. А. Скриль