ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6202/26 Справа № 205/2866/26 	  	Суддя у 1-й інстанції - Мовчан Д. В. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2026 року Дніпровський апеляційний суд у складі: 
головуючого - судді Ткаченко І.Ю.
суддів - Свистунової О.В., Пищиди М.М.,
розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро цивільну справу
за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Управління – Служба у справах дітей Новокодацької районної у місті Дніпрі ради, про визнання місця проживання дитини
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
на ухвалу судді Новокодацького районного суду міста Дніпра від 06 березня 2026 року,- 

В С Т А Н О В И В:

03 березня 2026 року до Новокодацького районного суду міста Дніпра надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Управління – Служба у справах дітей Новокодацької районної у місті Дніпрі ради, про визнання місця проживання дитини (а.с.2-5).

Ухвалою судді Новокодацького районного суду міста Дніпра від 06 березня 2026 року матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Управління – Служба у справах дітей Новокодацької районної у місті Дніпрі ради, про визнання місця проживання дитини, направлено за підсудністю до Заліщецького районного суду Тернопільської області (а.с.37-38).

Не погодившись із вказаною ухвалою судді, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, постановлену з порушенням норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу, та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не повно з`ясував обставини місця перебування відповідача, оскільки відповідач ОСОБА_2 зареєструвався як ВПО в Тернопільській області, смт Мильниця - Подільська після виїзду з міста Покровськ Донецької області під час військових дій в цьому районі. Проте, за місцем реєстрації як ВПО не проживає і не перебуває. 
Вказує, що за даними ухвали Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2026 року ОСОБА_2 звернувся до вказаного суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. 
Крім того, за даними ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідача було заброньовано 08 ВГРЗ з 09.06.2026 року, який базується в місті Павлоград.
Зауважує, що направлення справи за підсудністю до Заліщецького районного суду Тернопільської області може затягнути судовий процес та зашкодити інтересам малолітньої дитини (а.с.43-46).

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення. 

Направляючи до іншого суду матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що даний позов не підсудний Новокодацькому районному суду міста Дніпра, оскільки місце реєстрації відповідача, як ВПО, належить до територіальної юрисдикції смт Мельниця – Подільська Чортківського району Тернопільської області. 

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції. 

Як вбачається з матеріалів справи, згідно отриманої судом відповіді № 2422985 від 05.03.2026 року із Єдиного державного демографічного реєстру відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно отриманої судом відповіді № 2423002 від 05.03.2026 року щодо отримання інформації про внутрішньо переміщену особу з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Таким чином, на час звернення до суду з даним позовом, відповідач має зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання/перебування як ВПО за вищевказаною адресою, яка не відноситься до територіальної юрисдикції (підсудності) Новокодацького районного суду міста Дніпра.

Так, частиною 1 ст. 27 ЦПК України встановлено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. 
Зазначена вимога процесуального закону унеможливлює зловживання процесуальними правами при визначенні підсудності.
Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.
Згідно положень ч.1 ст.4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.
Разом із цим, згідно з ч.1 ст.5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.
Зазначені норми вказують на те, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на певний період. Положеннями ч.1 ст.5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» зазначену довідку віднесено до документів, що підтверджують місце проживання особи.
Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» є спеціальним законом щодо вказаних осіб та саме він підлягає застосуванню.
Отже, в нормах ЦПК України передбачено використання лише зареєстрованого місця проживання, фактичне місце проживання фізичної особи не має правового значення.
Використання для встановлення конкретного суду за визначеною територіальною підсудністю фактичної адреси проживання матиме наслідком невизначеність при вчиненні окремих процесуальних дій, адже фактичне місце проживання може змінюватись чи не щодня. Крім того, особа може мати більше, ніж одне фактичне місце проживання, але зареєстроване може бути лише одне місце проживання.
Зазначене узгоджується з висновками викладеними у постанові Верховного Суду від 24 червня 2024 року у справі № 554/7669/21.
Відповідно до частини 6 статті 187 ЦПК України, у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.
Суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру (частина 8 статті 187 ЦПК України).
Зі змісту частини 9 статті 187 ЦПК України слідує, що суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 ЦПК України, у випадку, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду.
Таким чином процесуальний закон визначає територіальну юрисдикцію цивільної справи виходячи із зареєстрованого місця проживання чи перебування фізичної особи (відповідача), якщо інше не передбачено правилами альтернативної чи виключної підсудності.
Правила альтернативної чи виключної підсудності застосовуються до спорів, перелік яких визначений процесуальним законом.
Якщо суд встановить, що позовна заява подана з порушенням правил територіальної юрисдикції, то він зобов`язаний передати справу на розгляд іншого суду, якому підсудна ця справа.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що даний позов не підсудний Новокодацькому районному суду міста Дніпро, оскільки відповідач не зареєстрований у встановленому законом порядку на території Новокодацького району міста Дніпро, а справу слід передати до Заліщецького районного суду Тернопільської області, так як відповідач ОСОБА_2 зареєстрований як ВПО на території смт Мельниця – Подільська Чортківського району Тернопільської області, що знаходиться поза межами адміністративної території Новокодацького районного суду міста Дніпро. 

Крім того, колегія суддів зазначає, що підстав для визначення підсудності даної справи за місцем тимчасового проживання відповідача не вбачається. 

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, які судом встановлені відповідно до вимог процесуального закону, та правильно застосовані.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду є законною і обґрунтованою, постановлена з дотриманням вимог процесуального права, підстав для її скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу судді Новокодацького районного суду міста Дніпра від 06 березня 2026 року - залишити без змін. 

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25 червня 2026 року.

Судді: