Справа № 302/511/26 
Провадження № 2/302/356/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ЗАОЧНЕ

01.06.2026 селище Міжгір`я Закарпатської області

Міжгірський районний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді Пухальського С. В.,
за участю секретарів судового засідання Сити Л. М., Митряка І. П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Міжгір`я Закарпатської області, у порядку спрощеного позовного провадження із здійсненням заочного розгляду справи, цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ КОЛЕКТ» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ КОЛЕКТ» звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 10 грудня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 було укладено Договір позики № 72376661 в електронній формі.
Позивач зазначає, що укладення договору відбулося шляхом використання інформаційно-телекомунікаційної системи кредитодавця. Після проходження процедури реєстрації та ідентифікації в особистому кабінеті відповідачка ознайомилася з умовами кредитування, паспортом споживчого кредиту та підтвердила укладення договору шляхом введення одноразового ідентифікатора, надісланого на зазначений нею номер мобільного телефону.
Відповідно до умов договору відповідачці було надано грошові кошти у розмірі 8 000,00 грн на умовах строковості, поворотності та платності. Первісний кредитор свої зобов`язання виконав належним чином та перерахував кредитні кошти на банківську картку, реквізити якої були вказані відповідачкою під час оформлення кредиту.
Представник позивача вказує, що у подальшому право грошової вимоги за договором позики № 72376661 від 10 грудня 2022 року неодноразово відступалося. Зокрема, 03 квітня 2023 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» укладено договір факторингу № 033-030423, відповідно до якого право вимоги до відповідачки перейшло до ТОВ «СІРОКО ФІНАНС».
У подальшому, 17 грудня 2025 року між ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» та ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ КОЛЕКТ» укладено договір факторингу № 17/12/25-01, на підставі якого до позивача перейшли права кредитора за спірним договором позики.
Позивач зазначає, що відповідачка належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання щодо повернення отриманих кредитних коштів та сплати передбачених договором платежів, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у загальному розмірі 32 000,00 грн, яка складається з 8 000,00 грн заборгованості за тілом кредиту, 6 000,00 грн заборгованості за процентами за користування кредитом та 18 000,00 грн заборгованості за комісією.
Посилаючись на невиконання відповідачкою умов договору позики та набуття позивачем права грошової вимоги на підставі договорів факторингу, представник позивача просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором позики № 72376661 від 10 грудня 2022 року в розмірі 32 000,00 грн, а також понесені судові витрати, зокрема судовий збір, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані з направленням процесуальних документів.
Ухвалою суду від 23 квітня 2026 року у справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Одночасно судом визначено, що розгляд, формування та зберігання матеріалів справи здійснюються у змішаній формі – паперовій та електронній.
Ухвалою суду від 05 травня 2026 року суд постановив здійснювати подальший розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
У судове засідання представник позивача не з`явився, однак у поданій позовній заяві просив розгляд справи проводити за його відсутності та зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилася. Про дату, час та місце судового розгляду вона повідомлялася належним чином шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, а також шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному вебпорталі Судової влади України. Причини неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності, відзиву на позов чи клопотань про відкладення розгляду справи не подала.
За таких обставин, враховуючи повторну неявку відповідачки, її належне повідомлення про дату, час та місце розгляду справи, а також відсутність заперечень позивача щодо ухвалення заочного рішення, суд відповідно до статей 280–281 Цивільного процесуального кодексу України дійшов висновку про наявність підстав для проведення заочного розгляду справи.
Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України), у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснювалося.
28 травня 2026 року суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення.
01 червня 2026 року судом проголошено рішення у справі, що відповідно до вимог ЦПК України є датою його ухвалення.
Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, всебічно і повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов таких висновків.
Судом установлено, що 10 грудня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 укладено Договір позики № 72376661 в електронній формі, відповідно до умов якого відповідачці надано грошові кошти у розмірі 8 000,00 грн на умовах строковості, поворотності та платності, а відповідачка зобов`язалася повернути отримані кошти та сплатити проценти за користування позикою у строки та на умовах, визначених договором.
Згідно з умовами договору строк користування позикою становив 30 календарних днів, дата надання позики – 10 грудня 2022 року, а кінцевий строк її повернення – 09 січня 2023 року. Договором передбачено нарахування процентів за користування позикою у розмірі 2,5 % від суми позики за кожен день користування кредитними коштами. Крім того, умовами договору передбачено нарахування процентів за понадстрокове користування позикою у розмірі 2,7 % за кожен день такого користування та інших платежів у випадках і порядку, визначених договором.
Матеріалами справи підтверджується, що укладення договору відбулося шляхом використання інформаційно-телекомунікаційної системи кредитодавця. Після проходження процедури реєстрації та ідентифікації відповідачка підтвердила укладення договору шляхом використання одноразового ідентифікатора, який відповідно до умов договору є електронним підписом, після чого кредитні кошти були перераховані на банківську картку № НОМЕР_1 , реквізити якої були зазначені нею під час оформлення позики.
Первісний кредитор свої зобов`язання за договором виконав належним чином та надав відповідачці грошові кошти у погодженому сторонами розмірі, що підтверджується наявними у справі письмовими доказами. Доказів на спростування факту отримання кредитних коштів відповідачкою матеріали справи не містять.
03 квітня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «СІРОКО ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 033-030423, відповідно до якого первісний кредитор відступив право грошової вимоги за Договором позики № 72376661 від 10 грудня 2022 року.
У подальшому, 17 грудня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СІРОКО ФІНАНС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ КОЛЕКТ» укладено Договір факторингу № 17/12/25-01, на підставі якого до позивача перейшли права кредитора за вказаним договором позики.
Надані позивачем договори факторингу, витяги з реєстрів боржників та інші письмові докази підтверджують безперервний перехід права грошової вимоги від первісного кредитора до позивача у порядку, передбаченому статтями 512–514 Цивільного кодексу України, у зв`язку з чим ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ КОЛЕКТ» є належним кредитором у спірних правовідносинах.
Внаслідок неналежного виконання відповідачкою умов Договору позики № 72376661 від 10 грудня 2022 року станом на дату звернення до суду утворилася заборгованість у загальному розмірі 32 000,00 грн, з яких: 8 000,00 грн – заборгованість за тілом кредиту; 6 000,00 грн – заборгованість за процентами за користування кредитом; 18 000,00 грн – заборгованість за комісією.
Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, а також умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Відповідно до частини другої цієї статті, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, такий договір вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно зі статтями 526, 527 та 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених його змістом. Оскільки відповідачка належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання щодо повернення отриманих кредитних коштів та сплати передбачених договором платежів, вона порушила умови укладеного договору позики.
За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.
З огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 8 000,00 грн та заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 6 000,00 грн є обґрунтованими, підтверджуються належними та допустимими доказами і підлягають задоволенню.
Разом з тим, вирішуючи питання щодо правомірності заявленої до стягнення заборгованості за комісією у розмірі 18 000,00 грн, суд виходить із такого.
Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Згідно з частиною другою статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом. У такому випадку визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09 грудня 2019 року у справі № 524/5152/15-ц (провадження № 61-8862сво18) дійшов висновку, що надання грошових коштів за кредитним договором є обов`язком кредитодавця, а виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника.
У зазначеній постанові Верховний Суд також вказав, що надання фінансового інструменту фактично є способом надання кредиту та здійснюється кредитодавцем у межах виконання власних обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії не є окремою самостійною послугою, яка замовляється позичальником та підлягає додатковій оплаті.
Крім того, Верховний Суд дійшов висновку, що умова договору про споживчий кредит, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, що не є послугою у розумінні законодавства про захист прав споживачів, є нікчемною. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 грудня 2021 року у справі № 686/9372/16 (провадження № 61-663св21).
Також у постанові Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 зазначено, що кредитодавець не вправі стягувати з позичальника плату за дії, які здійснюються ним на власну користь або є наслідком реалізації його прав та обов`язків за кредитним договором, зокрема за управління кредитом, ведення кредитної справи, облік заборгованості, супровід договору чи інші аналогічні дії, оскільки вони не становлять окремої фінансової послуги, замовленої споживачем.
У даній справі позивач просить стягнути з відповідачки 18 000,00 грн заборгованості за комісією. Разом із тим матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що зазначена комісія була встановлена саме за надання відповідачці окремої самостійної фінансової послуги, відмінної від тих дій, які кредитодавець здійснює при укладенні, супроводі та виконанні кредитного договору.
Також позивачем не доведено, що спірна комісія пов`язана з наданням відповідачці будь-якого окремого матеріального чи нематеріального блага, яке могло б вважатися самостійною фінансовою послугою у розумінні законодавства про захист прав споживачів та споживче кредитування.
За таких обставин суд доходить висновку, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідачки заборгованості за комісією у розмірі 18 000,00 грн є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову та стягнення з відповідачки заборгованості за Договором позики № 72376661 від 10 грудня 2022 року лише в частині заборгованості за тілом кредиту у розмірі 8 000,00 грн та заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 6 000,00 грн, а всього 14 000,00 грн.
Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке.
Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір та інші судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем заявлено вимоги на загальну суму 32 000,00 грн, з яких судом задоволено 14 000,00 грн, що становить 43,75 відсотка від заявленого розміру позовних вимог.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 662,40 грн, що підтверджується матеріалами справи. З огляду на часткове задоволення позову з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 1 164,80 грн.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір про надання правничої допомоги, ордер адвоката, акт приймання-передачі наданих послуг та детальний опис виконаних робіт, відповідно до яких загальний розмір таких витрат становить 15 000,00 грн.
Оцінюючи заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу, суд враховує характер спірних правовідносин, предмет спору, обсяг підготовлених представником позивача процесуальних документів, а також відсутність заперечень щодо розміру таких витрат. Враховуючи часткове задоволення позову, витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з відповідачки пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 6 562,50 грн.
Крім того, позивачем документально підтверджено понесення витрат, пов`язаних із підготовкою та направленням процесуальних документів, у розмірі 381,74 грн. Оскільки позов задоволено частково, зазначені витрати також підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 167,01 грн.
Таким чином, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судовий збір у сумі 1 164,80 грн, витрати на професійну правничу допомогу у сумі 6 562,50 грн та витрати, пов`язані з підготовкою і направленням процесуальних документів, у сумі 167,01 грн.
Керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 76–81, 89, 133, 137, 141, 258–259, 263–265, 268, 273, 280–284, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ КОЛЕКТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ КОЛЕКТ» (код ЄДРПОУ 43950742, місцезнаходження: 02154, м. Київ, проспект Соборності, буд. 30-А, приміщення 321) заборгованість за Договором позики № 72376661 від 10 грудня 2022 року у розмірі 14 000,00 грн (чотирнадцять тисяч гривень 00 копійок), яка складається з:
?8 000,00 грн – заборгованості за тілом кредиту;
?6 000,00 грн – заборгованості за процентами за користування кредитом.
У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ КОЛЕКТ» про стягнення заборгованості за комісією у розмірі 18 000,00 грн – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ КОЛЕКТ»:
?судовий збір у розмірі 1 164,80 грн (одна тисяча сто шістдесят чотири гривні 80 копійок);
?витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 562,50 грн (шість тисяч п`ятсот шістдесят дві гривні 50 копійок);
?витрати, пов`язані з підготовкою та направленням процесуальних документів, у розмірі 167,01 грн (сто шістдесят сім гривень 01 копійка).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачки.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути поновлений також у разі його пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому статтями 284 та 289 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя Пухальський С. В.