Справа № 615/361/26
Провадження № 2/615/338/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2026 року          м. Валки

Валківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді – Токмакової А.П.,
секретар судового засідання – Клименко Н.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Валки Харківської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

встановив:

03.03.2026 представник позивача Король В.А. звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитними договорами №2202667 в розмірі 43160 грн., №8624794 – 98320 грн. та судовий збір – 3328 грн.
В обґрунтування позовних вимог вказує, що 24.12.2024 між ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» та відповідачем укладено кредитний договір №2202667 в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, про що свідчить п.6 кредитного договору. 
27.08.2025 між ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №27082025, за умовами якого ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» передає (відступає) за плату належні йому, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги до боржників згідно Реєстру, тим самим позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 43160 грн., з яких: 16000 грн. – основна сума боргу; 20160 грн. – комісія за обслуговування кредиту; 7000 грн. – неустойка (штраф, пеня).
Крім того, 31.12.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем укладено кредитний договір №8624794, який підписано електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, надісланого на номер мобільного телефону відповідача, який зазначений в п.10 договору. 
24.12.2025 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №24122025/3, за умовами якого ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) за плату належні йому, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги до боржників згідно Реєстру, тим самим позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 98320 грн., з яких: 35600 грн. – основна сума боргу; 42720 грн. – відсотки; 20000 грн. – пеня, штрафи.
Всупереч умовам кредитних договорів, відповідач не виконала свого зобов`язання, після відступлення позивачу права грошової вимоги не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки попередніх кредиторів. 
Після виконання вимог ст.187 ЦПК України, на підставі ухвали суду від 05.03.2026 відкрито провадження у цивільній справі. З урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд проведено в порядку загального позовного провадження.
Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, будь-яких заяв чи клопотань не надав. 
23.03.2026, 02.04.2026, 20.04.2026 відповідач подала відзиви на позовну заяву, зі змісту яких просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, враховувати її статус УБД та застосувати норму щодо звільнення від сплати будь-яких процентів та штрафів за весь період, розгляд справи провести за її відсутності.
Вважає, що позивач не врахував фактично здійснені нею платежі (сплату відсотків), що свідчить про надання суду неправдивих даних та штучне завищення суми боргу. Посилаючись на ч.15 ст.14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», нарахування відсотків, штрафів та пені особам зі статусом УБД заборонено законом, тому вимога щодо стягнення 141 480 грн. ігнорує її законні пільги та мораторій на штрафи під час воєнного стану. Позивач не надав належних доказів (оригіналу банківської виписки) про фактичне зарахування коштів на її рахунок. ТОВ «ЄАПБ» не надало повного тексту договору факторингу з додатками, що підтверджують законність купівлі саме її боргу. Право кредитора нараховувати договірні відсотки припиняється після закінчення строку кредитування.
Зауважила, що позивач вимагає суму, яка майже у 4 рази перевищує отримане тіло кредиту, що вважає прямим порушенням її законних прав. За цим договором нею сплачено кошти, які повністю покривають суму отриманого тіла кредиту. Оскільки нарахування процентів їй заборонено законом, усі раніше сплачені кошти мають бути зараховані виключно як погашення основного боргу, а нарахування інших сум є незаконним. Позивач не надав належних доказів, які б підтверджували законність нарахування 140 000 грн. за наявності у неї статусу УБД. Розрахунок боргу вважає штучно завищеним та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства.
Наданий позивачем розрахунок заборгованості вважає неналежним доказом, оскільки не підтверджений первинними банківськими документами (виписками). Позивач не довів, що надані ним цифри відображають реальний стан взаєморозрахунків та враховують усі здійснені операції по рахунку. Позивач не надав суду беззаперечних доказів законного переходу права вимоги саме за її кредитним зобов`язанням, тому вимагає надання для огляду суду оригіналів документів, на яких ґрунтується позов.
Правом подання інших заяв по суті справи в порядку ст.174 ЦПК України, сторони не скористалися. 
Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ч.1 ст.223 ЦПК України). 
Будь-які інші заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлено. 
Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 24.12.2024 між ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №2202667, згідно із п.1.1 якого кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених чим договором, на строк, визначений п.1.3 договору, надати позичальнику грошові кошти у сумі, визначеній у п.1.2 договору, у кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісії та проценти за користування кредитом відповідно до графіку платежів та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. 
Згідно із п.1.2-1.3 договору, сума (загальний розмір) кредиту становить 16000 грн. Кредит надається загальним строком на 345 днів за умови виконання позичальником графіку платежів, з 24.12.2024 (дата надання кредиту).
П.1.4 договору визначено, що повернення кредиту, сплата комісії за надання кредиту, комісії за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) та процентів за користування кредитом має здійснюватися позичальником зі встановленою періодичністю відповідно до графіку платежів, наведеному у додатку №l до договору. Остаточний термін (дата) повернення кредиту, сплати комісій та процентів за користування кредитом (за умови дотримання графіку платежів): 04.12.2025 (дата остаточного погашення заборгованості). 
Комісія за надання кредиту 1800 грн., яка нараховується за ставкою 11.25% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Комісія за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) (за весь строк кредитування): 49280 грн., що нараховується за ставкою 14.00% від суми кредиту в перший день кожного наступного розрахункового періоду за попередній розрахунковий період (крім останнього періоду), що встановлені графіком платежів, який є додатком №1 до цього Договору. Проценти за користування кредитом протягом першого розрахункового періоду, визначеного графіком платежів, нараховуються за ставкою 0.0010% річних на фактичну заборгованість за кредитом. Проценти за користування кредитом протягом решти строку кредитування нараховуються за стандартною процентною ставкою 0.0010% річних від фактичного залишку кредиту починаючи з другого розрахункового періоду, визначеного графіком платежів. Нараховані згідно п.1.5.3 та 1.5.4 договору проценти за користування кредитом за весь строк кредитування, складатимуть: 0.00 грн. (п.1.5.1-1.5.4 договору). 
Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти № НОМЕР_1 (п.2.1 договору). 
Кредитодавець має право відступати, передавати та будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього договору без згоди позичальника (п.3.2.6 договору). 
Позичальник зобов`язаний повернути кредит, сплатити комісії та проценти за користування кредитом, а також інші платежі, передбачені цим договором у порядку, строки та терміни, передбачені п.1.1-1.6 договору та графіком платежів (п.3.3.2 договору). 
Цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби (п.6.1 договору). 
Згідно платіжного доручення №39919524, ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» на рахунок №473118*9820, отримувач ОСОБА_1 , 25.12.2024 перераховано кошти у сумі 16000 грн., призначення платежу: кошти згідно договору №2202667. 
27.08.2025 між ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №27082025, за умовами якого ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» передає (відступає) за плату належні йому, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги до боржників згідно Реєстру, тим самим позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 36160 грн., з яких: 16000 грн. – основна сума боргу; 20160 грн. – комісія за обслуговування кредиту.
Суд відзначає, що у відзиві відповідач визнала, що кредитодавець виконав свої зобов`язання за кредитним договором, вона отримала кредит в сумі 16000 грн. та сплачувала лише проценти за користування грошовими коштами, що є підставою за умовами кредитного договору для нарахування комісії за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) (за весь строк кредитування), яка на час відступлення права вимоги позивачу складала 20160 грн. 
Окрім того, сторонами погоджено умови договору у п.1.5.1-1.5.4, що проценти за користування кредитом за весь строк кредитування складатимуть: 0.00 грн. В розрахунку заборгованості за кредитним договором нарахування будь-яких процентів за користування кредитними коштами не здійснювалось, позовні вимоги з приводу їх стягнення позивачем не заявлено.
Іншого розрахунку заборгованості за кредитним договором, який би спростовував заявлені позивачем розрахунки, відповідачем не надано.
Крім того, 31.12.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено договір №8624794 про надання споживчого кредиту у формі електронного документу з використанням електронного підпису, згідно із п.1.3 якого сума кредиту (загальний розмір) складає 40 000 грн. Строк кредиту 360 днів (п.1.4 договору). Стандартна процентна ставка становить 1,00% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього договору (п.1.5.1 договору). 
П.1.2 договору передбачено, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної карти № НОМЕР_2 . 
Товариство має право: вимагати від споживача повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та виконання усіх інших зобов`язань, встановлених договором; укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди споживача, але з обов`язковим повідомленням споживача про таке відступлення протягом 10 робочих днів із дати такого відступлення у спосіб, визначений ч.1 ст.25 ЗУ «Про споживче кредитування», що забезпечить доведення до відома споживача такого факту (п.4.1 договору). 
Споживач зобов`язаний у встановлений договором строк повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі, передбачені договором (п.4.4 договору). 
У випадку невиконання та/або неналежного виконання споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом відповідач зобов`язаний сплатити товариству штраф, зокрема, у розмірі 800 грн, починаючи з 5 дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання протягом строку наявності діючої простроченої заборгованості. 
У п.10 договору «Реквізити та підписи сторін» зазначено, що договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором С3024, 31.12.2024 19:18:19 / ОСОБА_1 /.
24.12.2025 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №24122025/3, за умовами якого ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) за плату належні йому, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги до боржників згідно Реєстру, тим самим позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 78320 грн., з яких: 35600 грн. – основна сума боргу; 42720 грн. – відсотки.
Суд приймає до уваги, що у відзиві відповідач визнала, що кредитодавець виконав свої зобов`язання за кредитним договором, вона отримала кредит в сумі 40000 грн. та сплачувала лише проценти за користування грошовими коштами, Іншого розрахунку заборгованості за кредитним договором, який би спростовував заявлений позивачем розрахунок, відповідачем не надано. Нарахуванням процентів здійснено в межах строку кредитування.
Правовідносини у цій справі регулюються положеннями Цивільного кодексу України, а також Закону України «Про електронну комерцію».
За змістом ст.525,526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається.
Із ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
За ст.627 ЦК України, відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).
Згідно із ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно зі ст.8 ЗУ «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються: комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. 
За п.10 ч.1 ст.12 цього Закону, у кредитному договорі обов`язково визначається порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, власних комісій та інших платежів (за наявності), включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися).
У ст.3 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч.6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію»).
Ч.5 цієї статті передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Ст.12 Закону визначає, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
За ст.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. 
З правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 у справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. 
При умові, що відповідач за будь-яких підстав не отримав повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора, які вказані в кредитному договорі, таке виконання було б належним відповідно до вимог ст.516 ЦК України.
У ч.1,3 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). 
Згідно з умовами кредитних договорів позичальник зобов`язується вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному цими договорами. 
Всупереч умовам кредитних договорів, відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги, не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості.
За ч.1 ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Доказів, які б свідчили про наявність підстав для звільнення відповідача від виконання зобов`язань за кредитними договорами, суду не надано. 
Доводи відповідача про заборону нарахування процентів військовослужбовцям не можуть бути прийняті судом як належне заперечення проти позову, оскільки спростовуються її ж власною поведінкою.
Зокрема, відповідач, посилаючись на наявність законодавчої заборони, одночасно визнає факт укладення кредитного договору з умовою сплати процентів та комісій за користування кредитними коштами, як і здійснення платежів на користь позивача саме як процентів за користування кредитом. Така поведінка є внутрішньо суперечливою та свідчить про фактичне визнання відповідачем обов`язку зі сплати процентів.
Суд враховує, що добровільна сплата процентів за відсутності будь-яких доказів примусу свідчить про усвідомлення відповідачем характеру відповідних платежів та погодження з умовами кредитного зобов`язання.
Крім того, сам по собі факт існування законодавчих обмежень щодо нарахування процентів не звільняє сторону від обов`язку довести їх застосовність до конкретних правовідносин, періоду та підстав нарахування. Відповідачем таких належних і допустимих доказів суду не надано.
За таких обставин суд дійшов висновку, що посилання відповідача на заборону нарахування процентів є необґрунтованими, не підтверджені належними доказами та спростовуються її ж власними діями, а тому не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог в цій частині.
Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитними договорами належним чином не виконала, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення суми кредитів та нарахованих, але не сплачених комісії та процентів відповідно є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Твердження відповідача про невідповідність розміру тіла кредиту та нарахованих процентів спростовується графіками платежів, які є невід`ємними додатками до кредитних договорів, складені на погоджених відповідачем умовах в особистому кабінеті. 
Позовні вимоги про нарахування неустойки (штрафу, пені) в загальному розмірі 27000 грн. у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, задоволенню не підлягають з наступних підстав.
За вимогами ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 
Разом з тим, п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст.625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 
Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції РНБО України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, ЗУ «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05:30 год. 24.02.2022 строком на 30 діб, який у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією РФ проти України, Указами Президента продовжено до теперішнього часу. 
З огляду на викладене, оскільки відповідачу нарахована неустойка (штраф, пеня) у період дії в Україні воєнного стану, в цій частині позивних вимог необхідно відмовити.
Оскільки понесені позивачем судові витрати у справі документально підтверджені, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача
На підставі викладеного та керуючись ст.263-265,280 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за кредитними договорами: №2202667 від 24.12.2024 в розмірі 36160 грн., №8624794 від 31.12.2024 – 78320 грн. та судовий збір – 3328 грн
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження – якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне судове рішення складено 04.05.2026.

Суддя          А.П. Токмакова