ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
Іменем України
16 червня 2026 року
м.Харків
справа № 645/6556/25
провадження № 22-ц/818/2868/26
Харківський апеляційний суд у складі:
Головуючого: Маміної О.В.,
суддів: Тичкової О.Ю., Яцини В.Б.
розглянувши у порядку ст. 369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Мокрого Дмитра Валентиновича на рішення Немишлянського районного суду м.Харкова від 15 січня 2026 року, постановлене суддею Алтуховою О.Ю.
в с т а н о в и в:
У вересні 2025 року ТОВ «Кредит - Капітал» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №5404822 від 08.01.2023 року в загальному розмірі 40250,00 грн, суму судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн.
Рішенням Немишлянського районного суду м.Харкова від 15 січня 2026 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ- КАПІТАЛ» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ- КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором №5404822 від 08.01.2023 в сумі 39250,00 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 10000,00 грн, заборгованості за відсотками -29250,00 грн. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ- КАПІТАЛ» витрати по сплаті судового збору в сумі 2362,22 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ- КАПІТАЛ» витрати на правову допомогу в сумі 7801,24 грн.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Мокрий Д.В. просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Вирішити питання щодо судових витрат.
Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Вказує, що відповідач не отримував цифрового коду, доказів, що телефон та картка на яку надійшли кошти належить відповідачу, матеріали справи не містять. Доказів проходження верифікацій та надання коштів не надано. Різні умови кредитування в анкеті заяві та договорі.
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що враховуючи відсутність доказів, які б спростовували факт наявності у відповідача кредитної заборгованості та його розміру, суд вважав, що позов підлягає частковому задоволенню та стягненню з відповідача заборгованості у загальному розмірі 39250,00 грн.
Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.
Судовим розглядом встановлено, що 08.01.2023 року ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «МІЛОАН» з метою отримання банківських послуг, а саме кредиту в розмірі 10000,00 гривень, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву на кредит № 5404822.
За результатами розгляду Анкети-заяви № 5404822 від 08.01.2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 був укладений Договір про споживчий кредит № 5404822. 
До змісту якого входили додатки №№1,2 до споживчого якими є: Графік платежів за договором про споживчий кредит №5404822 від 08.01.2023 року та Паспорт споживчого кредиту №5404822.
Відповідно до п. 1.1. Розділу 1 Договору про споживчий кредит № 5404822 від 08.01.2023 (далі - Договір) кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п. 1.3. Договору надати позичальнику грошові кошти у сумі визначені у п. 1.2. Договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавця кредит, сплатити комісію за надання кредиту та відсотки за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п. 1.4. Договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі та на умовах та в строк/терміни, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконання обов`язків найманого працівника. Типом кредиту є кредит.
Згідно з п.п. 1.2., 1.3., пп.пп. 1.3.1, 1.3.2., п.п. 1.4., 1.5., пп.пп. 1.5.1., 1.5.2., 1.5.3., п. 1.6. Розділу 1 Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 10000,00 гривень. Кредит надається загальним строком на 105 днів з 08.01.2023 року (дата надання кредиту) і складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 23.01.2023 року (рекомендована дата платежу). Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 23.04.2023 року (дата остаточного погашення заборгованості). Позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та відсотки за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 23.01.2023 року (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 23.04.2023 року (останнього дня строку кредитування). 
Укладення ТОВ «МІЛОАН» кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню ТОВ «МІЛОАН» ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (п. 6.4 Договору).
Згідно з п. 7.1 Кредитного договору, цей договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту, який визначається згідно правил відповідно до способу надання кредиту, визначеному у п. 2.1 цього договору. Строк дії цього договору складає період, що обчислюється з моменту його укладення і до моменту повного фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань.
З відомостей про ідентифікацію ТОВ «МІЛОАН», вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , з яким укладено договір № 5404822 від 08.01.2023 року ідентифікований ТОВ «МІЛОАН». Акцепт договору позичальником підписаний аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора «Z64524», час відправки ідентифікатора позичальнику 08.01.2023 року о 06:37:43 на номер телефону НОМЕР_2 .
Відповідно до п. 2.1. Розділу 2 Договору кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_3 .
З копії платіжного доручення № 90890663 від 08.01.2023 року вбачається, що ТОВ «МІЛОАН» було перераховано 10 000,00 грн на рахунок ОСОБА_1 з номером НОМЕР_3 з призначенням платежу: кошти згідно договору № 5404822. 
07.10.2025 до суду, на виконання ухвали суду від 02.10.2025, з АТ «Універсал Банк» надійшла відповідь, з якої вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), банком було емітовано платіжну картку № НОМЕР_3 . Транзакція, здійснена 08.01.2023 року на платіжну картку № НОМЕР_3 у сумі 10000,00 грн, була успішною. 08.01.2023 року на платіжну картку № НОМЕР_3 , було зарахування коштів у сумі10000,00 грн. Верифікація клієнта проводилась згідно з регламентом Банку.
З відомостей про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором № 5404822, вбачається нарахування надання кредиту, нарахування комісії за оформлення кредиту, нарахування відсотків згідно п.п 1.5.2. Договору, нарахування відсотків згідно п.п. 1.6., 2.3.1.2. Договору. 
Остання дата нарахування відсотків - 23.04.2023 року (згідно п.п. 1.6., 2.3.1.2. договору), що відповідає останньому дню кредитування передбаченого умовами Договору. 
З наданих суду відомостей встановлено, що загальний розмір заборгованості за Кредитним договором №5404822 становить 40250,00 грн, з яких: заборгованість за сумою кредиту - 10000,00 грн, заборгованість за комісією - 1000,00 грн, заборгованість за сумою відсотків - 29250 грн.
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст.1048 та ч. 1 ст.1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1ст.1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.
За змістом ч.1ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Закон України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 № 675-VIII визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Договір про надання споживчого кредиту, відповідно до Правил надання коштів у позику, розміщених на сайті товариства у електронній формі, який підписано електронним підписом позичальника - одноразовим ідентифікатором Z64524, що був відправлений 08.01.2023 о 06:37 на номер телефону ОСОБА_1 , зокрема ця інформація підтверджується Розділом 6 Кредитного договору, та довідкою наданою та завіреною належним чином первісним кредитором ТОВ «Мілоан».
Вказаний в довідці номер телефона відповідача ОСОБА_1 зазначений також у відзиві та запереченні на відповідь на відзив його представника Мокрого Д.В .
Доводи апеляційної скарни про неналежність номеру телефона та не проходження ідентифікації спростовуються матеріалами справи.
В підписаному сторонами договорі в п.2.1. зазначено, що кошти надаються на картковий рахунок НОМЕР_3 .
07.10.2025 на виконання ухвали суду від 02.10.2025, з АТ «Універсал Банк» надійшла відповідь, з якої вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 банком було емітовано платіжну картку № НОМЕР_3 . Транзакція, здійснена 08.01.2023 року на платіжну картку № НОМЕР_3 у сумі 10000,00 грн, була успішною. 08.01.2023 року на платіжну картку № НОМЕР_3 , було зарахування коштів у сумі10000,00 грн. Верифікація клієнта проводилась згідно з регламентом Банку.
Таким чином матеріалами справи підтверджується факт належності рахунку відповідачеві, та отримання грошових коштів за кредитним договором, у вдень укладення договору, у визначеній сторонами сумі.
Відповідно до ч.4 ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів.
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п.6 ч.1 ст.3 ЦК України.
Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
Виходячи з наведених норм чинного законодавства, договір, в тому числі і кредитний, може бути укладений шляхом приєднання до запропонованих умов однією із сторін оформлений у формулярах або інших стандартних формах.
Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі76,77 ЦПК України).
Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Позивачем до суду першої інстанції надані докази щодо укладення договору про надання споживчого кредиту, а саме: анкета-заява, копія договору про споживчий кредит №5404822 від 08.01.2023 року, паспорт споживчого кредиту. Вказані документи підписані електронно цифровим підписом відповідача.
Із наданих суду позивачем доказів вбачається, що відповідач вчинив певну сукупність дій спрямовану на отримання позики від ТОВ «Мілоан», а саме, зареєструвався в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію, отримав повідомлення від суб`єкта електронної комерції (в даному випадку від ТОВ « Мілоан») із одноразовим ідентифікатором, та прийняв пропозицію (оферту) позивача шляхом використання (підписання) надісланого йому позивачем одноразового ідентифікатора.
Також матеріали справи містять докази надання відповідачу кредитних коштів за вказаним договором за зазначеними реквізитами.
Висновок суду про наявність підстав для стягнення заборгованості за кредитним договором відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.
Рішення суду ухвалено з дотриманням вимог чинного законодавства.
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Рішення суду ухвалене з додержанням вимог матеріального та процесуального права.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 367, 369, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Мокрого Дмитра Валентиновича залишити без задоволення.
Рішення Немишлянського районного суду м.Харкова від 15 січня 2026 року в частині задоволених позовних вимог залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України
Головуючий :       О.В. Маміна
Судді:         О.Ю. Тичкова
В.Б. Яцина