Справа № 947/27800/20
Провадження № 1-кп/947/148/26
ВИРОК 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.06.2026 року
1. ВСТУПНА ЧАСТИНА 
Київського районного суду м. Одеси, у складі:
Головуючого судді   – ОСОБА_1 , 
за участю сек секретарів. – ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , 
ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , 
розглянувши у закритому судовому засіданні обвинувальний акт та додані до нього матеріали у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 62020150000000182 від 19.02.2020 року у відношенні:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянин України, українець, з вищою освітою, не одружений, працює за наймом, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий;
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 152 КК України;
Сторони кримінального провадження:
прокурори  – ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , 
ОСОБА_11 , 
обвинувачений – ОСОБА_7 ,
захисників   – ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,
потерпілої – ОСОБА_15 , 
законного представника ОМР – ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , 
ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ,
захисника потерпілої – ОСОБА_22 

ВСТАНОВИЛА:
2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
2.1Формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним.
ОСОБА_7 , відповідно до наказу начальника ГУНП в Одеській області №1663 о/с від 09.12.2019 року, будучи призначеним на посаду інспектора з ювенальної превенції сектору превенції Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, маючи спеціальне звання «капітан поліції», будучи відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», ч. 3 ст. 18 КК України, примітки 1 до ст. 364 КК України службовою особою правоохоронного органу, діючи всупереч вимогам ст.ст. 1,2,3,7,17,23,59 Закону України «Про Національну поліцію», умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, зґвалтував неповнолітню ОСОБА_15 , тобто вчинив дії сексуального характеру, пов`язані із оральним проникненням в її тіло з використанням геніталій та анальним проникненням в тіло потерпілої, з використанням іншому предмету (вказівного пальця), без добровільної згоди потерпілої за наступних обставин. 
Відповідно до посадової інструкції, до основних завдань ОСОБА_7 належить розгляд листів та заяв підприємств, юридичних осіб, державних адміністрацій тощо з питань, що належать до компетенції підрозділів ювенальної превенції, проведення першочергових заходів з встановлення місцезнаходження дітей, виявлення причин та умов безвісного зникнення дітей та вжиття заходів щодо їх усунення, проведення заходів з виконання Закону України «Про попередження насильства в сім`ї» , та взаємодія у цих питаннях з органами виконавчої влади. 
Перебуваючи на посаді інспектора з ювенальної превенції сектору превенції Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, 28.01.2020 року відповідно до внутрішніх наказів начальника Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 залучився до пошуку неповнолітньої ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлення про зникнення якої надійшло від матері ОСОБА_23 до Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області 28.01.2020 року. 
За результатами пошуку місцезнаходження ОСОБА_15 встановлено, та у той же день у вечірній час (точний час не встановлено) у службовому приміщені поліцейської станції №3 Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 76/2, кв. 111, ОСОБА_7 з метою з`ясування причин зникнення ОСОБА_15 почав спілкуватися з останньою та у ході розмови цікавився у потерпілої її інтимним життям. Оскільки потерпіла не бажала відповідати на його питання інтимного характеру, ОСОБА_7 змінив тему розмови, а в кінці бесіди надав потерпілій ОСОБА_15 свій номер телефону та повідомив, що їй разом з матір`ю 29.01.2020 року потрібно з`явитися до поліцейської станції №3 для подальшого складання адміністративних матеріалів відносно останньої.
Надалі, 29.01.2020 року, приблизно о 17:30 годин, у приміщенні поліцейської станції №3 під час складання відносно ОСОБА_23 іншими працівниками поліції протоколів та постанов у справах про адміністративні правопорушення, у службовому приміщенні, де перебувала ОСОБА_15 , ОСОБА_7 маючи на меті у подальшому вступити в статеві зносини з останньою, демонстрував потерпілій свою зацікавленість до неї, а саме обіймав її та говорив про те, що у подальшому він має намір спілкуватися з нею та спільно проводити вільний час. Потерпіла, не розуміючи його намірів та у зв`язку з поганими відносинами з матір`ю, на це погодилась. 
Надалі, реалізуючи свій умисел, направлений на задоволення статевої пристрасті, 09.02.2020 року о 17:15 годин, у приміщенні поліцейської станції №3 та 10.02.2020 року, у вечірній час (точний час досудовим розслідування не встановлено) біля ТРЦ «Панарама», розташованого на площі Незалежності в м. Одесі, за ініціативою ОСОБА_7 відбувались зустрічі останнього з ОСОБА_15 , у ході яких він продовжував цікавитись її інтимним життям, говорить їй про те, що вона йому подобається, цілував у щоку, губи та волосся, висловлював намір дарувати дорогі подарунки, тим самим створив уяву про себе, як про особу, яка піклується про неї. 
У подальшому, 11.02.2020 року, вранці (точний час досудовим розслідування не встановлено), ОСОБА_7 на автомобілі марки «BMW» державний номер НОМЕР_1 , прибув до ТРЦ «Сity Center», розташованого по проспекту Небесної Сотні, 2 в м. Одесі, де його очікувала ОСОБА_15 , з якою ОСОБА_7 попередньо домовився про зустріч. Зустрівшись за вищевказаною адресою, потерпіла сіла до салону автомобіля ОСОБА_7 , та вони направилися до його місця проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 .
ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаного із оральним та анальним проникненням в тіло потерпілої, достовірно знаючи про її неповнолітній вік, з метою заманити до місця свого мешкання, повідомив про те, що йому потрібно прийняти душ, так як він зранку знаходився в спортивному залі. Після цього ОСОБА_7 направився до дому, а ОСОБА_15 очікувала його в автомобілі. Приблизно через 20 хвилин ОСОБА_7 повернувся до автомобілю та разом з ОСОБА_15 направився на автозаправку «WOG», розташовану по вул. Люстдорфська дорога в м. Одесі, та надалі на автомобільну парковку біля пляжу «Рив`єра».
Знаходячись на вказаній автостоянці, ОСОБА_7 , прагнучі задовольнити свою статеву пристрасть, заблокував двері свого автомобіля, тим самим позбавив останню можливості пересування, а також вільно вибирати місце знаходження, почав цілувати ОСОБА_15 , а також своїми руками торкатися всього тіла потерпілої. У свою чергу, ОСОБА_15 почала просити припинити дії відносно неї та намагалася чинити опір, однак ОСОБА_7 , не зважаючи на її прохання, продовжував вчиняти дії сексуального характеру для задоволення своєї статевої пристрасті без її згоди, а саме схопив ОСОБА_15 за талію, притиснув до свого тіла та почав своєю рукою торкатися її грудей, при цьому психологічно тиснув на потерпілу, погрожуючи зіпсувати її життя. 
Остання, розуміючи, що у ОСОБА_7 фізична перевага, він є працівником правоохоронного органу та може вплинути на її життя, перестала чинити опір.
Надалі ОСОБА_15 знову почала просити ОСОБА_7 припинити свої протиправні дії, однак він на її прохання не реагував, та навпаки, через її одяг почав торкатися статевих органів та сідниць ОСОБА_15 .
Після чого, у зв`язку з тим, що на автостоянці, де знаходились ОСОБА_7 та ОСОБА_15 , перебувають сторонні особи, які могли викрити ОСОБА_7 та припинити протиправні дії останнього, ОСОБА_7 перемістив автомобіль до іншого району пляжу. 
Надалі, знаходячись в салоні автомобіля, ОСОБА_7 , не бажаючи припиняти свої дії, спрямовані на задоволення своєї статевої пристрасті на наміру вступити у статеві відносини з ОСОБА_15 , відкинув передні сидіння автомобіля в горизонтальне положення, та вагою свого тіла притиснувся до тіла ОСОБА_15 зверху, а руками знову почав торкатися грудей потерпілої та намагався доторкнутися ними до її статевих органів. ОСОБА_15 , розуміючи, що ОСОБА_7 намагається вступити з нею в статеві відносини, почала відволікати його розмовами та наголошувати на тому, що вона не бажає цього. 
Однак, ОСОБА_7 в черговий раз, не звертаючи увагу на прохання потерпілої припинити свої дії сексуального характеру, спрямовані на задоволення своєї статевої пристрасті, не маючи добровільної згоди потерпілої, поцілував останню. Після чого у зв`язку з тим, що ОСОБА_7 на мобільний телефон подзвонили, останній припинив свої дії та повідомив потерпілій про намір поїхати до нього додому, при цьому на її заперечення та небажання їхати за місцем його проживанням, ОСОБА_7 повторно нагадав ОСОБА_15 , що у разі не покори він зіпсує її життя. Далі, ОСОБА_7 на автомобілі марки «BMW» державний номер НОМЕР_1 без добровільної згоди ОСОБА_15 відвіз її до квартири АДРЕСА_3 за місцем свого проживання.
Перебуваючи у квартирі за вказаною адресою, продовжуючи реалізовувати злочинний умисел, спрямований на задоволення своєї статевої пристрасті з неповнолітньою ОСОБА_15 , усвідомлюючи, що воля до супротиву потерпілої подавлена, у зв`язку з тим, що вона перебуває у його квартирі та не має можливості її покинути, із застосуванням психологічного тиску наказав останній зняти свій верхній одяг, після чого потягнув її на диван та повалив на нього. Далі, ОСОБА_7 почав торкатися грудей та талії потерпілої, після чого потягнув потерпілу до себе, таким чином перемістившись на ліжко. ОСОБА_15 намагалася чинити йому опір, однак у зв`язку з тим, що ОСОБА_7 мав фізичну перевагу над нею, вона не змогла припинити його протиправні дії.
Знаходячись на ліжку, ОСОБА_7 зняв одяг з потерпілої, розстебнув ширінку своїх штанів, примусово взяв руку ОСОБА_15 та помістив на свій статевий орган, пояснивши, що це йому приносить задоволення. 
Надалі ОСОБА_7 схопив ОСОБА_15 за талію, посадив її на диван, застосувавши до потерпілої фізичну силу, а саме схопив потерпілу за волосся та, реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його наслідки і бажаючи їх настання, використовуючи свої фізичні та психологічні переваги над потерпілою, нехтуючи правом на статеву свободу, статеву недоторканість, волю, честь і свободу особи, вчинив дії сексуального характеру, пов`язані з оральним проникненням в тіло потерпілої, з використанням геніталій, без добровільної згоди ОСОБА_15 .
Після чого, ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на задоволення своєї статевої пристрасті, наказав потерпілій своїми руками робити рухи по його статевому органу, інакше у разі відмови він застосує до неї фізичну силу. Потерпіла, злякавшись погроз ОСОБА_7 виконала його вимоги, та у цей час ОСОБА_7 , діючи умисно, вчинив дії сексуального характеру, пов`язані з анальним проникненням в тіло потерпілої, з використанням іншого предмету (вказівного пальця), без добровільної згоди ОСОБА_15 .
Задовольнивши свою статеву пристрасть та одягнувшись, ОСОБА_7 відвіз її на своєму автомобілі на зупинку громадського транспорту та залишав там. 
За таких обставин, стороною обвинувачення дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч.3 ст. 152 КК України – у зґвалтуванні неповнолітньої особи, тобто вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним, анальним проникненням в тіло неповнолітньої особи з використанням геніталій або будь-якого іншого предмету, без добровільної згоди потерпілої особи.
2.2. Позиція сторони обвинувачення.
В обґрунтування винуватості ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.3 ст.152 КК України, сторона обвинувачення посилається на такі докази, які були безпосередньо дослідженні під час судового розгляду, а саме:
-Показання, допитаної у судовому засіданні потерпілої ОСОБА_15 , з яких вбачається, що вона 27.01.2020 року посварилась з своєю матір`ю і пішла з дому, потім її знайшли та привезли до Таїровського РВ, там вона познайомилась з обвинуваченим ОСОБА_7 , наступного дня вони прийшли до РВ. Потім обвинувачений та ще один співробітник поліції приїхали до них, вона зайшла з обвинуваченим до кімнати і все розповіла йому, він обійняв її, потім він надав свій номер мобільного телефону. 09.02.2020 ОСОБА_7 написав їй, запитав як справи, вона поскаржилась на свою маму, щоб вона не спілкувалась з працівниками поліції, тому як це зрада сім`ї. ОСОБА_7 написав їй, якщо вона хоче поговорити, може прийти до опорного пункту, прийшла до пункту, розповіла ОСОБА_7 , що мати від неї хоче відмовитись, він сказав, що це не можливо. Поговорили ще, потім обвинувачений сказав, їй, що вона приємно пахне, вона в свою чергу повідомила, що не може собі дозволити купити парфуми, він запитав які їй подобаються і що він знайде їх, потім він провів її додому, під час ходи він розповів про свою роботу, біля парадної її будинку ОСОБА_7 її обняв і поцілував у волосся. Наступного дня обвинувачений подзвонив їй о пів шостого, запитав як справи, вона в цей час чекали фото. Після чого вона сама набрала ОСОБА_7 , він повідомив їй, що вирішив питання з духами, вона запитала для чого це, він повідомив, що просто так. Також він повідомив, якщо вона хоче, може приїхати до «Панорами» і підвезти її дому. Він приїхав до «Панорами» вона сіла до нього в машину, показала фото, які вона забрала. Потім він поговорив, з кимось щодо парфумив, вона запитала для чого, на що він відповів, що хоче бути їй другом і допомагати їй. Потім він підвіз її до дому, машину поставив на парковці за будинком і поцілував її. Вона сказала, що мати розповідала, що люди у формі не мають почуттів. Десь приблизно через пів години, вона направили йому стікер, він сказав, що жалко, що не можливо витягнути її на вулицю. 11.02.2020 року приблизно о 10-10:30 годин, вона звільнилась і написала ОСОБА_24 , він був у спорт залі і повідомив, якщо є бажання може приїхати, вони домовились зустрітись біля входу ТЦ «Сіті Центр». Вона вийшла з ТЦ і сіла до нього в машину, він повідомив, що злий на свого тренера, запропонував їй піднятися до нього додому, вона відмовилась. Після чого він пішов до себе додому, приблизно через 20 хвилин повернувся, запитав, куди хочу поїхати, вона відповіла, що на море погуляти. З початку заїхали на АЗС, що придбали, потім поїхали на пляж біля «Рив`єри», заїхали на стоянку з якої було видно море, включив музику, поїли, після чого ОСОБА_7 сказав, що його тягне до неї і поцілував її. Вона була в шоці, сказала, що не потрібно, прижалась до дверей, на що він сказав, щоб вона розслабилася, все буде добре. Почав її торкатися, лякав її, далі лапав, було багато людей і він від`їхав на іншу парковку, продовжував її чіпати, відкинув її та своє сидіння, намагався на неї навалитися, намагався залізти в труси, взяв її руку і положив на свою ширінку, що йому приємно, вона сказала не потрібно, але він сказав, що хоче розслабитися. Йому хтось зателефонував, після розмови повідомив, що приїхали її духи, забрали парфуми, біля «Панорами», які він віддав їй, після чого він запросив до себе додому, просто полежати, подивитись фільм. Під час поїздок обвинувачений скаржився, що він одружений, з дружиною погані стосунки, постійні сварки, одружився за розрахунком. Приїхали в двір його будинку, він відкрив машину і пішли до парадної, зустріли сусіда, пройшли до ліфту, піднялись на дев`ятий поверх, сказав, що сусідів не має і що їх ні хто не почує. Вона зняла куртку, він підтягнув її до ліжка, намагався її чіпати, поклав її руку на ширінку, розкрив її і сказав, що йому подобається, в свою чергу вона сказала, що помиє руки, але він сказав, не потрібно. В цей час йому хтось подзвонив, поговорив, після чого вони перемістились на диван, зняв труси, тримав перед нею свій половий член, після чого сказав «пососі», вона сказала – ні, він всунув член їй в рот, вона виплюнула, він стояв і дрочив, у неї був приспущений ліфчик, тому як він зняв светр з неї, він кончив їй на груди та на ліфчик. Після чого він запропонував їй піти в душ, дав полотенце, показав як працює душ, після чого вона закрилась в душі, була там приблизно 10-15 хвилин, після чого замоталась в полотенце, підійшла до обвинуваченого, він сказав, лягай на диван полежимо, вона лягла. Через деякий час він став і розвів їй ноги, почав тертися своїм половим органом між моїх ніг. Вона сказала, що вона дівчина, він змочив свій палець руки в роті, став вводити палець в анальне місце, після чого він кончив їй на живіт. Потім він спитав, скільки в неї є часу, вона сказала, що повинна повернутися додому до пів п`ятої, розпакував духи та поклав їй у рюкзак, з`їв цукерки, після чого вони пішли з квартири. Під час поїздки додому, він розповідав про машину яку має намір купити, після чого він залишив її на зупинці, він поїхав на роботу, вона дихи викинула і пішла до дому. Наступного дня у її матері повинен був розгляд адміністративної справи, але справу перенесла, вона зателефонувала ОСОБА_7 чому перенесли справу. Вона хтіла відрізати волосся, але боялась, що мати її вб`є, обвинувачений говорив їй, щоб вона не хвилювалась і що він їй друг, тому вона дзвонила йому. Вечері мати пішла з дому, не відповідала їй на телефон, вона подзвонила обвинуваченому, що пропала мати, потім мати повернулась. На цьому спілкування закінчилось. До лютого 2020 року вона знала, що таке секс, у неї були сексуальні стосунки, з чоловіком, який набагато старший за ОСОБА_7 , що таке оральний та анальний секс вона також знає. Протягом часу спілкування з ОСОБА_7 , він її постійно підтримував морально, коли він її поцілував у губи, вона подумала, що це дивно. Вона ні кому це не розповідала, тому що думала що їй не повірять, і що вона вина сама. Вона бачила у ОСОБА_7 татуювання на правому плечі у вигляді «вовка», про це вона розповідала своїй подрузі у соціальних мережах та вчительці по англійському язику. Щодо кримінальних проваджень стосовно її матері та сексуальних домагань до події пов`язаних з ОСОБА_7 відмовилась відповідати. Коли вона була на одинці з ОСОБА_7 спілкувалась з матер`ю, коли все закінчилось, вона написала мамі, що все гаразд і вона їде додому, вона не повідомляла матері де вона перебувала, сказала, що з подругою, в`єже і сміється. Вдома вона випрала тільки труси, ліфчик заховала. Після події дійсно писала ОСОБА_7 , тому що гадала, що він хороший і він їй друг. Під час знаходження на парковці ТЦ вона могла покинути автомобіль. В той день була вдягнута в светр, лосіни, куртку знаходячись де був светр не пам`ятає, лосіни були біля ліжка або поряд з диваном точно не пам`ятає, коли вона йшла до душу, була повністю роздягнута, труси вона сама зняла перед тим як піти до душу, тому що на них була сперма, ліфчик був приспущений, його вона також сама зняла, на ньому також були сліди сперми, роздягалась вона в кімнаті. Після душу вона вдягла свої речі, яка знімала в кімнаті.;
-Показання, допитаної у судовому засіданні свідка ОСОБА_25 , яка показала, що вона працює заступником директору ліцею в якому навчається ОСОБА_26 , її та вчителя з англійської мови викликали до кабінету директора, в їх присутності ОСОБА_27 розповіла що з неї відбувалося, це було в лютому 2020 року. Потерпіла розповіла, що в неї стався конфлікт з її матір`ю, внаслідок чого вона пішла з дому, її почали шукати, знайшов її офіцер поліції який запропонував допомогу, залишив їй його номер мобільного телефону. Вона з ним зв`язалася кілька днів потому, вони зустрічалися, каталися, розмовляли, поїхали до моря, потім він запропонував піти до нього в квартиру, в якій стався статевий акт без її згоди. ОСОБА_27 була дуже налякана, бо людина до якої вона звернулася за допомогою їй не допомагає, їй не було з ким поговорити, до кого звернутися за допомогою. Ці події були у п`яницю, в школі ОСОБА_27 розповіла в понеділок. Вони повідомили поліції, потім відділ освіти та службу у справах дітей, повідомили, що дитині потрібна допомога. ОСОБА_27 їй не розповідала про статевий акт, не розповідала, що після події продовжувала спілкуватися із обвинуваченим. Їм було відомо, що у ОСОБА_27 проблеми в родині, не дуже гарні стосунки з матір`ю. Протягом навчання ОСОБА_27 в школі, матір викликали декілька разів у 5 і 10 класах, зустрічалися. ОСОБА_27 часто казала про суїцид, саме тому розмовляли з матір`ю, яка їм казала, що це фантазії ОСОБА_27 , що все вона вигадала, більше такого не повторювалося. ОСОБА_7 до неї особисто не звертався та не цікавився ОСОБА_28 ;
-Показання, допитаної у судовому засіданні свідка ОСОБА_29 , яка показала, що її учениця ОСОБА_27 їй повідомила у переписці, що відносно неї, ОСОБА_30 було вчинено насилля сексуального характеру, шляхом погроз, що поставить на облік. ОСОБА_27 написала, що її зґвалтував поліцейський без проникнення, оральним шляхом. Це було зроблено шантажем, не фізичною силою. У неї з ОСОБА_27 склалися довірливі стосунки, до цього ОСОБА_27 зверталася до неї з приводу складних стосунків з матір`ю. Вона порекомендувала ОСОБА_27 звернутися до прокуратури, в прокуратурі їй порекомендувала звернутися до ДБР. У перший робочій день в понеділок, вона звернулася з доповідною до директора ліцею, викликали матір ОСОБА_27 до школи. ОСОБА_27 писала це комусь із подруг, мені надіслала скриншоти повідомлень. Вона запитала ОСОБА_27 про докази подій, ОСОБА_27 казала, що на бюстгальтері є сперма. Це все було в їх переписці, про що вона повідомила директора ліцею, написала доповідну. ОСОБА_27 розповідала про складні стосунки з матір`ю, про сексуальне насильство зі сторони матері не розповідала, про це вона дізналася пізніше. ОСОБА_27 з нею не розмовляла про суїцид..;
-Показання, допитаної у судовому засіданні свідка ОСОБА_31 , яка показала, що працює директором ліцею де навчається потерпіла ОСОБА_32 . 17.02.2020 року до неї прийшов вчитель з англійської мови ОСОБА_29 з доповідною про події, які сталися з ОСОБА_33 . До кабінету вона ще запросила свого заступника, та ОСОБА_34 , яка розповіла про події які з нею сталися, вона попросила ОСОБА_27 написати доповідну в якій викласти всі обставини подій. Потім вона зателефонувала своєму керівнику, якому відвезла доповідну вчителя та доповідну учениці ОСОБА_35 . Зі слів ОСОБА_27 їй відомо, що знайомство з ОСОБА_7 трапилося після події коли ОСОБА_27 посварилася з матір`ю і пішла до подруги. Коли ОСОБА_27 знаходилася у ювенальній превенції, ОСОБА_7 дав їй номер свого телефону щоб ОСОБА_27 зверталася до нього за допомогою, розпитував про стосунки з матір`ю. Через кілька днів ОСОБА_36 запросив ОСОБА_27 покататися, на парковці біля моря він приділяв сексуальні ознаки уваги до ОСОБА_27 , потім вони поїхали до нього додому. ОСОБА_27 розповідала, що злякалася бо ОСОБА_36 погрожував, що поставить її на облік. Вони прийшли до дому ОСОБА_7 , він її поклав на ліжко, відбулися дії сексуального характеру не традиційним способом та неодноразово. Про стосунки ОСОБА_27 з матір`ю, які були складні, їй відомо від іншим вчителів. Про ці події їй відомо виключно зі слів ОСОБА_37 , до цього моменту їй не було відомо про поза шкільне життя ОСОБА_27 . З ОСОБА_7 співпрацювали, як з представником ювенальної превенції.;
-Показання, допитаної у судовому засіданні свідка ОСОБА_38 , яка показала, що в неї з ОСОБА_7 службові відносини, у них було маленьке відділення, ОСОБА_7 працював з ОСОБА_39 . Була подія, що дівчина ОСОБА_15 пішла з дому, її розшукували за заявою матері, про зникнення неповнолітньої. Вона була в курсі, що неповнолітня пішла з дому, через сварку з матер`ю, через психічне та фізичне насилля. Це була пізня пора доби, дівчину знайшли. Наступного дня їх запросили до РВ, на матір було складено адміністративні матеріали за домашнє насильство. Вона була присутня під час бесіди між ОСОБА_7 та ОСОБА_15 , у відділку є практика, щоб залишати особистий номер телефону, коли вони обмінялись номерами їй не відомо. Також їй не відомо, щодо зустрічей поза роботою. ОСОБА_15 приходила до ВП і скаржилась, що не хоче жити з матір`ю, це було 10.02 ОСОБА_7 був на чергуванні. 11.02. вона була на роботі, приблизно в обідній час приїхав ОСОБА_7 до ВП, спитав як справи, забрав і відвіз з ОСОБА_40 додому. З ранку вона ОСОБА_7 не бачила, зустрілась приблизно о 15:00-16:00 годин. Їй стало відомо про цю справу, як тільки ОСОБА_7 викликали до УВБ, це було вже після 14.02.2020 року. Під час бесід в школі їм стало відомо про суїцидальний нахил ОСОБА_15 , можливо тому ОСОБА_7 спілкувався з ОСОБА_15 . Якщо діти звертаються за допомогою без батьків у непроцесуальній формі для надання допомоги – це не заборонено. 11.02.2020 року ОСОБА_7 поводився, як зазвичай. У іі присутності про інтимне життя ОСОБА_15 не уточнювалось. Ні про які подарунки їй не відомо, в неї 14.02. день народження, ОСОБА_7 подарував їй якийсь мильний набір. Вона була присутня на весіллі ОСОБА_7 , знає його дружину, все було гаразд.;
-Показання, допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_41 , який показав, що з обвинуваченим у нього нормальні стосунки, з потерпілою він не знайомий, свідком подій він не був, тільки дізнався інформацію. ОСОБА_42 та ОСОБА_15 , відомі з повідомлень оператора 102 про зниклу дитину, надійшли матеріали від матері, що дівчина пішла з дому, дитину знайшли, викликали їх до відділу поліції, він був коли вони приходили, з ними була проведена бесіда у діловому форматі, склали адміністративний протокол відносно ОСОБА_43 . Йому відомо, що ОСОБА_7 обмінювався телефонами з ОСОБА_44 , матір`ю ОСОБА_15 . Був випадок коли ОСОБА_15 дзвонила та писала із скаргами на матір, йому не відомо чи дзвонив їй ОСОБА_7 . Про події 11.02.2020 року йому стало відомо на допиті в управлінні внутрішніх справ на вул. Буніна в місті Одесі. Про позаслужбові стосунки ОСОБА_7 йому нічого не було відомо. 11.02.2020 року був робочій день, ОСОБА_7 був після суток, на роботу приїхав після обіду, десь о 15-16 годині дня, приїхав на роботу бо ходив на нараду до керівництва що дня ввечері. Випадків позаслужбових стосунків він не помічав. В роботі наявна практика спілкування з неповнолітніми особами, буває таке, що інспектора протягом тривалого часу спілкуються з неповнолітніми, іноді неповнолітнім залишали номер телефону коли в їх родині є насилля в сім`ї, тоді діти можуть подзвонити інспектору. Зі слів матері ОСОБА_45 у неї з донько були погані відносили, донька буда схильну до фантазування. Про схильність до самогубства ОСОБА_15 йому не відомо. Він тривалий час працював з ОСОБА_7 , випадків проявлення підвищеного інтересу сексуального характеру до неповнолітніх, він не помічав, як не помічав і інтересу до ОСОБА_15 з боку ОСОБА_7 , як до жінки.
-Показання, допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_46 , який показав, що на час подій, у лютому 2020 року він працював начальником сектору превенції Таїровського ВП, ОСОБА_7 знаходився в його безпосередньому підпорядкуванні, в обов`язки входила робота з неповнолітніми особами. Він не був знайомий з ОСОБА_44 та ОСОБА_15 йому відомо тільки, що вони одна на одну писали заяви, хто саме займався їх заявами йому невідомо. Про обставини подій йому нічого не було відомо, дізнався після оприлюднення у телеграм каналах, що ОСОБА_7 вступив у відносини з неповнолітньою ОСОБА_15 . ОСОБА_7 прийшов до них працювати десь в 2019 році, у роботі з неповнолітніми особами працював нормально, скарг та заяв не було, показники роботи були нормальні, будь яка дитина могла зателефонувати, телефони давали спілкуватися для підтримки. Про спілкування не по службовим питанням ОСОБА_7 з ОСОБА_15 йому не відомо.;
-Показання, допитаної у судовому засіданні свідка ОСОБА_47 , яка показала, що вона колишня дружина ОСОБА_7 , чоловік був після суток чергуванні, з ранку він поїхав до спорт залу, потім відпочивав. З ранку вона пішла на роботу, повернулась о пів на 8. Про події вона дізналась, коли був обшук в дома, під час обшуку була присутня, вилучили постільну білизну, телефон, пилосос. Був ще слідчий експеримент вона також приймала в ньому участь, потерпіла не чітко пояснювала, опис був некоректно представлено. Були описані оральні, фізіологічні відносини у певному положенні. Потерпіла не вірно вказувала колір рушника. З обвинуваченим були нормальні подружні відносини. 11.02.2020 року у ОСОБА_7 ні яких змін в поведінці не було. У обвинуваченого були нормальні, хороші стосунки з колегами, він подарував ОСОБА_48 духи на 14 лютого. Потерпіла телефонувала ОСОБА_7 на мобільний телефон, обвинувачений не приховував спілкування, діалог був по роботі. Ніякого залякування або шантажу за обвинуваченим не було помічено.; 
-Показання, допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_49 , який показав, що він працює старшим дільничним разом з ОСОБА_7 вони колеги. Йому не відомо ніякі обставини спілкування між ОСОБА_7 та ОСОБА_15 . ОСОБА_7 може характеризувати з позитивної сторони.;
-Показання, допитаної у судовому засіданні свідка ОСОБА_50 , яка показала, що вона класний керівник ОСОБА_15 у 2019-2020 роках. Щодо обставин, що ОСОБА_15 пішла з дому, не пам`ятає. Це були осінні канікули, їй на телефон подзвонила завуч і повідомила, що ОСОБА_51 зґвалтували. Які події тоді були вона, не пам`ятає. Будь яких фото чи скріншотів ОСОБА_15 не показувала їй. ОСОБА_27 навчалась не погано.;
-Показання, допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_52 , який показав, що він працює разом з ОСОБА_7 , про події стало відомо, коли проводили обшук в опорному пункті. Йому ні чого не відомо щодо потерпілої, один раз були в одному приміщенні КМДМ. Обвинувачений, як працівник нормальна, відповідальна людина.;
-Показання, допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_53 , який показав, що він працює кур`єром. ОСОБА_7 замовив доставку, зателефонував йому, домовились зустрітись біля «Панорами». Приблизно о 13:00 годині зустрілись, біля центрального входу «Панорами», відав ОСОБА_7 посилку, в ній була парфумерія, забрав гроші. ОСОБА_7 був один, з ним ні кого не бачив.;
-Показання, допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_54 , який показав, що він працює разом з ОСОБА_7 . Потерпілу ОСОБА_55 не знає. Відносно ОСОБА_56 складав протокол про адміністративне правопорушення за домашнє насильство, мати повідомляла, що донька ОСОБА_27 не керована, у них постійні конфлікти. Черговий вночі зателефонував та попросив приїхати на службу, щоб відчинити службовий кабінет, обшук проводив ДБР. Кабінет ОСОБА_7 і його кабінет знаходиться в одному приміщені, тому їх обшукували. По обставинам справи, йому відомо тільки від співробітників ДБР. ОСОБА_7 звичайна людина, нічого погано сказати не може, про обставини його життя ні чого не відомо.;
-Показання, допитаної у судовому засіданні свідка ОСОБА_23 , яка показала, що вона є матер`ю ОСОБА_57 , на при кінці січня 2020 року, донька втекла з дому, вона повідомила поліцію, приблизно через 1,5-2 години знайшли і привезли до поліції. ОСОБА_27 знаходилась в поліції і надавала пояснення, після чого вони разом пішли додому. Потім їх ще раз викликали, підписати бумаги, було троє поліцейських. Був ОСОБА_7 , який сказав, що потрібно провести виховальну роботу в окремій кімнаті. Обвинувачений казав ОСОБА_27 компліменти, потім вони пішли до окремої кімнати для бесіди, після цього ОСОБА_27 розплакалась і вона зрозуміла, що відбувся психологічний, довірчий контакт між ОСОБА_7 та ОСОБА_27 . Про події 11.02.2020 року вона дізналась від директора та завуча школи по телефону. Вони викликали її до школи і все розповіли, що у її доньки був половий контакт, від таких новин вона втратила свідомість. З поведінки доньки, вона помітила, що ОСОБА_27 замкнута, мовчить, нервувала, була апатія. Вона бачила переписку ОСОБА_7 та ОСОБА_27 вона мали ознаки флірту. Він звав її гуляти, але донька відмовлялась. У неї з донькою добрі стосунки, ОСОБА_27 знала, що вона буде плакати та хвилюватись і може погіршитись здоров`я, жаліла її, тому не розповідала ні чого. З донькою вона не сварились, конфліктів не було, підлітковий вік, тому вона втікла з дому. ОСОБА_27 обрізала волосся, що більше так не може. Щодо стосунків ОСОБА_27 з іншими чоловіками, відмовилась відповідати, у зв`язку з тим, що це не стосується справи. Її донька ні коли не фантазувала, вона не бреше, як у підлітка у неї збуджена нервова система. Також їй не відома, чи спілкувалась ОСОБА_27 з ОСОБА_7 після подій. Вчитель дуже опікувався ОСОБА_27 , тому що у вчительки не було своїх дітей, через вчительку її не взяли законним представником ОСОБА_27 , а залучили орган опіки.; 
Том №2 
-Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 62020150000000182 від 19.02.2020 року (а.с. 1); 
-Заява ОСОБА_23 від 19.02.2020 року про скоєння злочину ОСОБА_7 відносно неповнолітньої ОСОБА_15 (а.с. 2);
-Заява директора Одеської СШ №86 від 19.02.2020 року з додатком у вигляді заяви ОСОБА_15 (а.с. 3-6);
-Копія роздруківки з телефону, завірена ОСОБА_7 від 19.02.2020 року (а.с. 7-11);
-Заява ОСОБА_58 від 19.02.2020 року про добровільну видачу речей. (а.с. 12);
-Заява ОСОБА_59 від 19.02.2020 року. (а.с. 13);
-Протокол огляду місця події від 19.02.2020 року. (а.с. 14-16);
-Постанова про визнання та залучення до матеріалів кримінального провадження речових від 20.02.2020 року. (а.с. 17-18);
-Ухвала слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 02.03.2020 року. (а.с. 19);
-Висновок експерта №431 від 30.03.2020 року з якого вбачається, що на підставі даних судово-медичної експертизи громадянки ОСОБА_15 , 2002 р.н., та даних медичної документації на неї ж, прихожу до наступних підсумків: при огляді ОСОБА_15 будь-яких видимих тілесних ушкоджень, в тому числі й в області статевих органів, та їх слідів із давністю утворення в межах 7-14 діб (тобто таких, які могли відноситись до 11.02.2020 р.) не виявлено. Цілісність дівочої пліви ОСОБА_15 порушена давно, встановити давність її порушення немає можливості. Поняття «боротьба» та «самооборона» не є судово-медичними та не підлягають розгляду з боку лікаря судово-медичного експерта. (а.с. 20-21);
-Ухвала слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 19.02.2020 року. (а.с. 22-23);
-Протокол обшуку від 20.02.2020 року, з додатком флеш-носій, з якого вбачається, що обшук проводився в автомобілі марки БМВ державний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , в ході обшуку ні чого не виявлено та не вилучено. За погодженням всіх учасників відео запис не переглядався. (а.с. 24-29);
-Ухвала слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 19.02.2020 року. (а.с. 30-32);
-Протокол обшуку від 20.02.2020 року, з додатком фото-таблицею та флеш-носій, з якого вбачається, що предметом обшуку є кв. АДРЕСА_3 за місцем мешкання ОСОБА_7 . За погодженням всіх учасників відео запис не переглядався. (а.с. 33-48);
-Постанова про визнання та залучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 20.02.2020 року. (а.с. 49-51);
-Ухвала слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.02.2020 року. (а.с. 52-53);
-Протокол огляду предмету від 06.04.2020 року. (а.с. 54-57);
-Протокол огляду предмету від 10.04.2020 року, з додатком фото-таблицею. (а.с. 58-68);
-Ухвала слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 19.02.2020 року. (а.с. 69-71);
-Протокол обшуку від 19.02.2020 року, з додатком флеш-накопичувачем, з якого вбачається, що об`єктом обшуку є службове приміщення поліцейської станції №3 Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області. (а.с. 72-78);
-Ухвала слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.02.2020 року. (а.с. 79);
- Постанова про визнання та залучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 20.02.2020 року. (а.с. 80-81);
-Протокол огляду речей та документів від 09.04.2020 року. (а.с. 82-83);
-Ухвала слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.02.2020 року. (а.с. 84-85);
-Протокол проведення слідчого експерименту від 27.02.2020 року, з додатком флеш-накопичувачем, з якого вбачається, що потерпіла ОСОБА_15 надавала пояснення. Відео запис проведення слідчого експерименту переглянутий в судовому засіданні в повному обсязі. (а.с. 86-98);
-Протокол огляду предмету від 25.03.2020 року з додатком сейф-пакетом. (а.с. 99-101);
Том №3 
-Протокол тимчасового доступу до речей та документів від 23.03.2020 року. (а.с. 6);
-Протокол огляду речей та документів від 23.03.2020 року, з додатком DVD-R диском, з якого вбачається, що предметом огляду є мобільний телефон марки «Iphone X», який належить ОСОБА_7 . За погодженням всіх учасників відео запис не переглядався. (а.с. 7-23);
-Копія супровідного листа особової справи ОСОБА_7 (а.с. 24-37);
-Відповідь директора ФОП ОСОБА_60 , з якої вбачається, що ОСОБА_7 в період часу з 09:00 по 12:00 годин 11.02.2020 року перебував на території комплексу «Arena Sport». (а.с. 39);
-Відповідь Управління зв`язку та телекомунікацій ГУНП в Одеській області від 10.03.2020 року, з додатком DVD-R диском. За погодженням всіх учасників відео запис не переглядався. (а.с. 41-42);
- Протоколом огляду предмета від 09.04.2020 року, з додатком фото-таблицею. (а.с. 43-51);
-Постанова про визнання речовим доказом та долученням до матеріалів кримінального провадження від 09.04.2020 року. (а.с. 52);
-Супровідний лист на копії адміністративних матеріалів, складених відносно ОСОБА_23 , з додатками. (а.с. 53-68);
-Протокол огляду речей та документів від 14.04.2020 року. (а.с. 69-70);
-Постанова про визнання речовим доказом та долученням до матеріалів кримінального провадження від 14.04.2020 року. (а.с. 71);
-Ухвала слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 02.03.2020 року. (а.с. 72-73);
-Протокол тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю від 17.03.2020 року, з додатком. (а.с. 74-76);
-Ухвала слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 02.03.2020 року. (а.с. 77-78);
-Протокол тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю від 18.03.2020 року, з додатком. (а.с. 79-81);
-Ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 30.03.2020 року. (а.с. 82-85);
-Протокол тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю від 29.04.2020 року, з додатком. (а.с. 86-88);
-Протоколом огляду речей та документів від 03.07.2020 року з додатками СD-R дисками. За погодженням всіх учасників відео запис не переглядався. (а.с. 90-135);
-Постанова про визнання речовим доказом та долученням до матеріалів кримінального провадження від 20.07.2020 року. (а.с. 136-137);
-Постанова про відібрання зразків для експертного дослідження від 27.02.2020 року. (а.с. 138-139);
-Протокол отримання зразків для експертизи від 28.02.2020 року. (а.с. 140);
-Постанова про відібрання зразків для експертного дослідження від 13.03.2020 року (а.с. 143-144);
-Протокол отримання зразків для експертизи від 23.03.2020 року. (а.с. 145);
-Постанова про доручення призначити судової імунологічної експертизи від 21.02.2020 року. (а.с. 149-150);
-Висновок експерта №271 від 04.03.2020 року з якого вбачається, що на бюстгальтері (об`єкт №2) виявлено сперму без домішок крові. На колготах (в постанові слідчого - термоколготи) (об`єкт №1), светрі (об`єкти №№3,4,5,6) та на штанах (об`єкти №№7,8) кров людини та сперму не виявлено. (а.с. 153-165);
-Постанова про доручення призначити судової експертизи за експертними спеціальністю 9.5 (молекулярно-генетичні дослідження) від 21.02.2020 року. (а.с. 167-166);
-Висновок експерта №268 від 03.03.2020 року з якого вбачається, що встановлені генетичні ознаки зразка букального епітелію ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (об`єкт №2), які наведено в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1 додаток1). Встановлено генетичні ознаки зразка букального епітелію потерпілої ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (об`єкт №1), які наведено в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1 додаток1). (а.с. 171-181);
- Постанова про доручення призначити судової експертизи за експертними спеціальністю 9.5 (молекулярно-генетичні дослідження) від 21.02.2020 року. (а.с. 183-184);
-Висновок експерта №272 від 04.03.2020 року з якого вбачається, що генетичні ознаки сперми без домішки крові на бюстгальтері (об?єкт N? 1), які наведено в таблиці результаті дослідження (таблиця 1.1 додатку 1). Генетичні ознаки сперми без домішки крові виявленої на бюстгальтері (об?єкт N? 1) збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_7 і не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію потерпілої ОСОБА_15 . Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених у зразку букального епітелію ОСОБА_7 та в об?єкті N? 1 складає 6,75 х 10-37. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж 1 з 1,48 х 10?? осіб. Походження генетичних ознак слідів сперми без домішки крові виявленої на бюстгальтері (об`єкт №1) від потерпілої ОСОБА_15 , виключається. (а.с. 187-203);
-Постанова про доручення проведення судово-імунологічної експертизи від 06.04.2020 року. (а.с. 206-207);
-Висновок експерта №289-і від 07.05.2020 року з якого вбачається, що «Кров ОСОБА_15 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО.» (Висновок експерта N?288-і від 09.04.2020). В зразках волосся ОСОБА_15 виявлений антиген А ізосерологічної системи АВО. Об?єкти, вилучені зі сміттєвого контейнеру робота-пилососа «Хіаоmі» (об.N?1-7) та надані на експертизу, є волоссям людини. Об.№1,2,4-7 походять з голови. При порівняльному досліджені об.N?1,2,4 з зразками волосся з голови ОСОБА_15 виявлені відмінності за основними морфологічними (характером пігменту, малюнком кутикули) та серологічними ознаками ( в волоссі виявлені антигени А і В), що виключає можливість їх походження від ОСОБА_15 N?3,5-7 порівняльному дослідженню не підлягали, тому що об.N?3 є регіональним волоссям, об.N?5-7 є фарбованим волоссям і контури його пігменту розмиті. При серологічному досліджені в об.N?3 виявлені антигени А і В ізосерологічної системи АВО, що виключає можливість його походження від ОСОБА_15 за груповою характеристикою. При серологічному досліджені в об.N?5-7 виявлений антиген В ізосерологічної системи АВО, що виключає можливість іх походження від ОСОБА_15 за груповою характеристикою. 3.3. Об?єкти, вилучені з щітки для збору сміття робота-пилососа «Хіаоmі» (об.N?9-16) та надані на експертизу, є волоссям людини і походять з голови. При порівняльному досліджені об.N?9 з зразками волосся з голови ОСОБА_15 виявлені відмінності за основними морфологічними (характером пігменту, малюнком кутикули) та серологічними ознаками ( в волоссі виявлений антиген В), що виключає можливість його походження від ОСОБА_15 ?10-16 порівняльному дослідженню не підлягали, тому що об.N?10-14 є фарбованим волоссям, контури пігменту якого розмиті, об.N? 15,16 є сивим волоссям, в якому відсутній зернистий пігмент. При серологічному досліджені в об.N?14 виявлений антиген А ізосерологічної системи АВО. Для того, щоб висловитися про можливість або не можливість походження його від ОСОБА_15 однієї схожості за груповою характеристикою не достатньо. В об.N?10,11,13,15,16 при серологічному досліджені виявлений антиген Н ізосерологічної системи АВО, що виключає можливість їх походження від ОСОБА_15 за груповою характеристикою. В об.N?12 при серологічному досліджені виявлений антиген В ізосерологічної системи АВО, що виключає можливість його походження від ОСОБА_15 за груповою характеристикою. Об?єкт N?8, вилучений зі сміттєвого контейнеру робота-пилососа «Хіаоmі» та наданий на експертизу є волоссям тварини. (а.с. 281-214);
-Постанова про доручення проведення судово-імунологічної експертизи від 06.04.2020 року. (а.с. 216-217);
-Висновок експерта №288-і від 09.04.2020 року з якого вбачається, що кров ОСОБА_15 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО. (а.с. 219-221);
-Постанова про визнання речовими доказами та долучення до матеріалів кримінального провадження від 14.07.2020 року. (а.с. 222-223);
Том №4
-Копія доповідної вчителя англійської мови ОСОБА_29 від 28.02.2020 року. (а.с. 1-2);
-Заява ОСОБА_15 від 28.02.2020 року. (а.с. 3-5);
-Копія висновку службового розслідування відносно ОСОБА_7 від 06.03.2020 року. (а.с. 7-22);
-Копія заяви про надання добровільної згоди на участь у проведенні психофізіологічного інтерв`ю з використанням поліграфа від 19.02.2020 року. (а.с. 24);
-Довідка за результатами проведення спеціального психофізіологічного обстеження з використанням комп`ютерного поліграфа «Рубікон» від 19.02.2020 року. (а.с. 25-26);
-Постанова про доручення проведення психологічної експертизи від 16.04.2020 року. (а.с. 27-29);
-Висновок експерта №9-20 «КУ Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» від 25.05.2020 року з якого вбачається, що згідно з матеріалами, що характеризують особистість підекспертної ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що містяться у справі, її індивідуально-психологічними проявами, когнітивними можливостями, лексико-лінгвістичними характеристиками мови, способами та аналізованих відеозаписах допиту та слідчого експерименту, можна зробити висновок, що підекспертна має нормативний рівень інтелектуального розвитку, не виявляє ознак відставання в психічному розвитку, могла правильно (адекватно) сприймати обставини, що мають значення у справі, може давати відповідні (адекватні) показання. Її індивідуально-психологічні властивості (пам`ять, увага, інтелект, мислення, особливості емоційних реакцій) не вплинули на адекватність сприйняття нею особливостей та змісту ситуації, щодо вчинення відносно неї зґвалтування, що досліджується у кримінальному провадженні. Відповісти на питання, що стосується наявності чи відсутності у неповнолітньої ОСОБА_15 виразної схильності фантазування та навіювання в форматі відео-експертизи відповісти в повній мірі не уявляється можливим, однак слід зазначити, що на досліджуваному відео-матеріалі схильності до фантазування та виразної навіюваності підекспертна не виявляє, напроти вона спроможна до відстоювання своєї думки, може проявляти достатню резистентність у наполяганні на своїй позиції. Особистість ОСОБА_15 інтелектуально зріла, здатна до планування власної поведінки, прогнозу вчинків, що коїть. Для неї характерні такі індивідуально-психологічні особливості, як виразний егоцентризм та себелюбство, екстравертованість, демонстративність, прагнення орієнтуватись на зовнішню оцінку та оточення, достатня спонтанність соціальних контактів, прагматичність інтересів, тенденція до самоствердження, методи досягнення якого можуть бути позбавленні морально-етичних принципів, домінує принцип: «мета виправдовує засоби». Виходячи з рівня її розумового розвитку, вікових індивідуально-психологічних особливостей і емоційного стану, неповнолітня потерпіла ОСОБА_15 могла правильно розуміти характер та значення скоєних з нею дій, та могла чинити опір. Вважати, що неповнолітня ОСОБА_15 дає показання під впливом третіх осіб немає підстав. Поведінка ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в момент надання нею свідчить на допиті 19,20.02.2020 року та під час слідчого експерименту 27.02.2020 року вільна від прямого на неї тиску з боку осіб, які були присутні та брали участь у проведенні даних слідчих дій. Лексико-фразеологічний аналіз висловлювань опитуваної, суб`єктивна інтенціональність мотивації її розповіді, особливості мімічних та емоційних проявів та реакцій можуть свідчити про цілеспрямованість викладання нею теми відношень з ОСОБА_7 , намагання продемонструвати позицію «жертви», в якій вона опинились, в досліджуваній ситуації. Свідчення, які дає потерпіла ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , при проведенні за її участю допиту та слідчого експерименту не можуть бути нею вигаданими, надуманими, завченими, про що можуть свідчити особливості її поведінки, панто-мімічні та емоційні прояви в ситуації допиту та слідчого експерименту. В моменти надання свідчень на допиті 19,20.02.2020 року та слідчого експерименті 27.02.2020 року ОСОБА_15 не знаходилась в будь-якому незвичайному психоемоційному стані, який би міг вплинути на її свідомість і діяльність. Особливості її поведінки можуть свідчити про достатню стенічність особистості, здатність до досягнення поставленої мети, риси демонстративності та схильність орієнтуватись на зовнішнє оточення та оцінку, прагнення бути у центрі уваги, певні маніпулятивні здібності. Показання, які дала ОСОБА_15 в момент допиту поведінки, емоційного реагування, мімічних проявів під час досліджуваного допиту та слідчого експерименту, змісту її повідомлень про свій емоційний стан, свої переживання на той момент часу можна зробити висновок про те, що в досліджуваній у справі ситуації ОСОБА_15 не знаходилась в якомусь юридично значимому емоційному стані, який міг суттєво вплинути на її свідомість та діяльність. (а.с. 30-34);
-Супровідний лист до копії журналів «Інструктажів з питань дотримання безпеки при поводженні зі зброєю» (а.с. 36-44);
-Ухвала слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 17.07.2020 року. (а.с. 45-50);
-Повідомлення ІТТ №1 ГУНП в Миколаївській області від 21.07.2020 року про внесення застави відносно ОСОБА_7 (а.с. 51-53);
-Ухвала слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 12.08.2020 року. (а.с. 54-56);
-Постанова про відібрання біологічних зразків для проведення експертизи від 29.07.2020 року. (а.с. 57-58);
-Протокол отримання зразків для експертизи від 10.08.2020 року. (а.с. 59);
-Постанова про доручення проведення судово-імунологічної експертизи від 10.08.2020 року. (а.с. 61-62);
-Висновок експерта №544-і від 10.08.2020 року з якого вбачається, що кров ОСОБА_7 відноситься до групи АВ ізосерологічної системи АВО. (а.с. 64-66);
-Постанова про доручення призначити судової експертизи за експертною спеціальністю 9.5 (молекулярно-генетичні дослідження) від 12.08.2020 року. (а.с. 68-69);
-Висновок експерта №889 від 31.08.2020 року з якого вбачається, що встановлено генетичні ознаки зразка крові підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (об`єкт №1), які наведено в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1 додатку1). Генетичні ознаки сперми без домішки крові виявленої на бюстгальтері (об`єкт №1 у ВЕ від 04.03.2020 №272) збігаються з генетичними ознаками зразка крові підозрюваного ОСОБА_7 (об`єкт №1). Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених у зразку крові ОСОБА_7 та генетичних ознаки сперми без домішки крові виявленої на бюстгальтері (об`єкт №1 у ВЕ від 04.03.2020 №272) складає 6,75х10-37 . Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1,48х10-36 осіб. (а.с. 72-81);
-Постанова про визнання речовим доказом та долучення до кримінального провадження від 02.09.2020 року. (а.с. 82);
-Ухвала слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 11.08.2020 року. (а.с. 83-84);
-Протокол тимчасового доступу до речей і документів від 10.09.2020 року. (а.с. 85-87);
-Опис речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, суду з додатками. (а.с. 88-122);
-Ухвала слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 10.09.2020 року. (а.с. 123-124);
Том №5 
-Ухвала слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 11.08.2020 року. (а.с. 1-2);
-Протокол тимчасового доступу до речей і документів від 11.09.2020 року. (а.с. 3-4);
-Копія опису речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, суду від 11.09.2020 року, з додатком (копії матеріалів службового розслідування), додаток DVD-R диск. За погодженням всіх учасників відео запис не переглядався. (а.с. 5-202);
-Протокол огляду речей та документів від 21.09.2020 року (а.с. 203-207);
-Постанова про визнання речовим доказом та долученням до матеріалів кримінального провадження від 21.09.2020 року. (а.с. 208-209);
-Протокол огляду речей та документів від 23.09.2020 року, з додатками. (а.с. 210-227);
-Постанова про визнання речовим доказом та долучення до матеріалів кримінального провадження від 23.09.2020 року. (а.с. 228);
-Заява ОСОБА_15 від 23.09.2020 року про отримання мобільного телефону «Iphone». (а.с. 229);
-Постанова про визнання речовим доказом та долучення до матеріалів кримінального провадження від 24.09.2020 року. (а.с. 230-231);
-Протокол огляду предмета від 24.09.2020 року, з додатками. (а.с. 232-245);
- Характеризуючи матеріали стосовно ОСОБА_7 (а.с. 246-254);
2.3 Позиція сторони захисту.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 , вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні, передбачених ч.3 ст. 152 КК України не визнав та надав наступні покази. 28.01.2020 року в вечірній час, йому зателефонували з чергової частини Таїровського відділення поліції по факту зникнення неповнолітньої ОСОБА_35 . Вказаним пошуком займались оперативні працівники, приблизно о 21:00 годині під`їжджав до відділу, стало відомо, що дівчину знайшли та везуть до Таїровського ВП. У відділені дізнався де перебуває ОСОБА_61 , після чого до нього підійшла дівчина представилась як ОСОБА_61 , враховуючи, що у нього не має у відділені робочого кабінету, разом з нею зайшов до кабінету де знаходилась жінка експерт на чергуванні. Під час спілкування у присутності колеги, зі слів ОСОБА_62 було встановлено, що її мати ОСОБА_63 , систематично знущається над неї, через де-який час зайшла її мати і вони продовжили спілкуватися всі разом. Після розмови залишив ОСОБА_27 свій мобільний номер телефону, у присутності матері. Наступного дня вони прийшли до поліцейської станції де перебували ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 всі разом проводили бесіду з ОСОБА_67 та ОСОБА_68 . Під час бесіди стало відомо, що ОСОБА_69 застосовувала фізичну силу до доньки, у зв`язку з чим були складені адміністративні протоколи відносно ОСОБА_70 . Приблизно через тиждень він зателефонував ОСОБА_71 про їх подальші відносини. Від директора та зам.директора стало відома, що ОСОБА_32 схильна до суїциду, також цю інформацію було доведено у відділу. 09.02.2020 року знаходився на роботі приблизно о 17:00 годин йому зателефонувала ОСОБА_27 , повідомили, що потрібно зустрітися, тому що проблеми з матер`ю, приблизно о 18:00 годин вона прийшла і у присутності ОСОБА_64 скаржилась на мати. Приблизно через годину робочий день закінчився і вони всі пішли, ОСОБА_64 уїхав на маршрутці, він погодився провести ОСОБА_27 додому, враховуючи, що було пізно, розмова була про взаємовідношення між ОСОБА_27 та її матір`ю, біля магазина «Таврія В» на вул. Ак. Корольова, ОСОБА_27 повідомила, що будинок близько і далі вона сама дійде. 10.02.02020 року знаходився на добовому чергуванні, де-кілька разів спілкувався з ОСОБА_27 по телефону, під час розмов вона знов скаржилась на матір, запропонував їй написати заяву на матір, домовились зустрітися наступного дня. 11.02.2020 року після чергування поїхав до спорт залу, приблизно о 11:00 годині ОСОБА_61 сама зателефонувала нагадала про зустріч, домовились зустрітись біля «Сіті-Центр». Під час розмови ОСОБА_27 розплакалась і сказала, що хоче на море, була гарна погода. Заїхав додому заніс спортивну форму, після чого поїхали на 11 ст. В.Фонтану, заїхали на парковку приблизно о 12:30 годин, було багато машин, опустив передні вікна. ОСОБА_27 скаржилась на мати, що вона знущається над нею, казала ОСОБА_27 видалити його номер телефону, тому що він складає на матір протоколи, він намагався заспокоїти її. Після чого вийшли з машини, прогулялись і переїхали на іншу парковку, в машині ОСОБА_27 проявляла до нього інтерес та натякала на близькість. На той час у нього були складні відношення з дружиною і йому подобалось, що молода дівчина цікавиться ним і в нього також був інтерес, в цей час можливо і були дотики до інтимних місць. Потім подзвонив кур`єр, який повинен був доставити посилку, домовились зустрітись біля ТЦ «Панорама», ОСОБА_27 попросила поїхати з ним. Зустрівся з кур`єром, ОСОБА_27 була в машині, забрав посилку. Запропонував ОСОБА_27 від везти її додому, але вона не захтіла і попросилась покататись з ним. Під`їхав к дому, це було приблизно 14:00, ОСОБА_27 сказала, що сильно хоче в туалет, піднялись разом в квартиру, вона пішла до вбиральні, він в цей час встиг переодягнуться. Потім розмовляли, ОСОБА_27 сіла на диван, знов розплакалась, він присів біля неї, почав заспокоювати її. Вона з кимось переписувалась в телефоні, після цього вона приблизилась до нього, казала, що вона самотня і у неї є тільки він, почали цілуватися, потім вона розстібнула його сорочку, він розгубився, але розумів, що буде інтим. Потім він на секунду зупинився, встав підійшов до столу розпакував духи поставив на стіл і сказав, що духи для ОСОБА_27 . Потім він підійшов знов до дивану, обняв її за плечі, ОСОБА_27 цілувала його в щоку і одночасно гладила поверх штанів в області полового члена, потім ОСОБА_27 зняла светр, продовжили цілуватись, ОСОБА_27 гладила в районі ширінки, він гладив її в районі грудей. Потім ОСОБА_27 зняла з себе ліфчик і сказала, що хоче його, після чого вона відсунула його труси продовжила гладити його половий член і хтіла його поцілувати. Потім вона продовжила його гладити по половому члену, він по її грудях, внаслідок таких дій він сильно збудився і у нього сталось сім`явипорскування. В цей момент задзвонив телефон, він натягнув свої труси, поговорив по телефону. Сказав, ОСОБА_27 , що потрібно їхати на роботу. ОСОБА_27 поросила помити руки, після чого взяла свій ліфчик і пішла в ванну кімнату, вийшла вдягла светр. Запропонував їй конфети, вона відмовилась, вдягли куртки і вийшли з квартири, підвіз її до зупинки, після чого поїхав по своїх справах. Фактично полова близькість, яка була з ОСОБА_27 відбувалась з її згоди, будь якого насильства або психологічного тиску, або погроз їй не висловлював, все було по обоюдній згоді. Вечері 11.02.2020 року надійшло йому смс від ОСОБА_27 , що вона не хоче його ображати, но такі відношення, які були сьогодні треба припинити. В свою чергу він розумів, що піддався слабкості, був повністю згоден з ОСОБА_27 . Після 11.02.2020 року з ОСОБА_27 ні коли не бачився, але вона йому неодноразово писала, про допомогу чи поради, як свого друга. 19.02.2020 року прибув до УВБ де дізнався, що ОСОБА_72 написала заяву про зґвалтування її доньки ОСОБА_57 . Крім цього ОСОБА_32 схильна до наклепу, фантазування, вона неодноразово вигадувала, що її мати проявляє до неї сексуальний інтерес, заявляли хибні доноси в поліцію на своїх родичів.; 
-Показання, допитаної у судовому засіданні свідка ОСОБА_73 , яка показала, що вона разом з ОСОБА_7 навчалась в університеті МВС, потім разом працювали. Надійшло повідомлення про зникнення неповнолітньої дитини з родини, після того як знайшли ОСОБА_51 , дізнались про домашнє насильство. Був зафіксований факт систематичного домашнього насильства з боку матері, мати притягували до відповідальності. Вони звертались в службу у справах дітей, відвідували навчальний заклад, де вчилась ОСОБА_72 , спілкувались з керівництвом школи, дівчина характеризувалась негативно, поведінка у неї була не дужа, навчалась також не дуже, брехала. До ОСОБА_62 був посилена увага, тому що була інформація, що вона може скоїти суїцид, тому з нею частіше спілкувались. З ОСОБА_74 всі спілкувались з відділку, вона спілкувались з ОСОБА_7 , як зі старшим інспектором, потерпіла сама дзвонила ОСОБА_7 в різний час доби. ОСОБА_7 постійно був на роботі, у них один кабінет на двох, охарактеризувати може його тільки з позитивної сторони, він вітав жінок з відділу зі святами. На ОСОБА_7 від дітей або їх батьків не було скарг. ОСОБА_61 зверталась з різними заявами про насилля відносно своєї матері, згодом вона спілкувалась з матір`ю і вважає, що насилля не було. ОСОБА_61 проявляла інтерес до ОСОБА_7 , було очевидно, що це флірт, це також помітила і служба у справах дітей. Того дня ОСОБА_7 зателефонував їй і повідомив, що зустрінеться з ОСОБА_74 , потім приїде на роботу, після зустрічі з нею, на роботі розповідав, що ОСОБА_27 знов скаржилась на матір. ОСОБА_7 був одружений, все було у них добре, вона також спілкувалась з дружиною ОСОБА_7 ;
-  Показання, допитаної у судовому засіданні свідка ОСОБА_75 , яка показала, що приблизно за два тижня до подій з обшуком в квартирі ОСОБА_7 , вона гуляла біля моря на 11 ст. В.Фонтану з дитиною, приблизно о 12:00-13:00 годині, зустріла ОСОБА_7 він був з якоюсь дівчиною, це не була його дружина. Вона запитала, хто це і він розповів, що це по роботі, дівчина тікає з дому, і він доглядає за нею. Ці події відбувались у лютому 2020 року, була тепла погода. Дівчина була яскраво вдягнута, зелена куртка, чоботи бордового кольору, шарф яркий, довге волосся. Під час розмови, дівчина стояла окремо, приблизно в 5 метрах від них, спокійна, ОСОБА_76 також був спокійний. Дівчина могла піти, але чекала ОСОБА_7 , він будь-якої агресії не проявляв до дівчини. Того дня ОСОБА_77 бачила один раз, також бачила його автомобіль на парковці в ньому ні кого не було.; 
Захисником ОСОБА_14 під час з`ясування обставин кримінального провадження, щодо ОСОБА_7 надані наступні документи:
Том №6
-Копія характеризуючих матеріалів стосовно ОСОБА_7 (а.с. 1-6);
-Копія заяви ОСОБА_58 від 19.02.2020 року. (а.с. 7);
-Копія супровідного листа КНП «ООМЦПЗ» Одеської обласної ради. (а.с. 8);
-Копія заяви ОСОБА_15 про відмови від проходження комплексно-психіатричної експертизи. (а.с. 9);
-Копія висновку експерта №289-і від 07.05.2020 року. (а.с. 11-17); 
-Висновок експерта №0912/20/1 за результатами проведення судово-психологічної експертизи із застосуванням поліграфа на самостійне залучення сторони захисту від 09.12.2020 року з якого вбачається, що підекспертна особа ОСОБА_7 за результатом участі у проведенні судово-психологічної експертизи із застосуванням поліграфа EyeDetect з урахуванням встановлених автоматизованою системою Converus обрахунку балів та проведеними дослідженнями, сформованої психологічної установки на приховування інформації за блоками тверджень R1, R2, R3, R4 не має, а саме: ОСОБА_15 , 2002 року народження, тобто не вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним, анальним, вагінальним проникненням в тіло неповнолітньої особи ОСОБА_15 з використанням геніталій або будь-якого іншого предмету, без добровільної згоди потерпілої особи ОСОБА_15 , 2002 року народження. Не насильницького утримування ОСОБА_7 потерпілої ОСОБА_15 в машині і квартирі ІНФОРМАЦІЯ_3 . Не погрожування ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_15 11.02.2020 року з метою схилити ОСОБА_15 до сексуального акту. (а.с. 18-49);
-Копія відповіді Київського ВП в м.Одесі від 27.07.2020 року адвокату ОСОБА_12 , з якої вбачається, що ОСОБА_15 , 2002 року народження зверталась з заявою до Таїровського ВП. Відомості внесенні в ЄРДР за №12020161480000556 від 09.04.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.153 КК України. (а.с. 50);
-Відповідь Київського ВП в м.Одесі від 27.07.2020 року адвокату ОСОБА_12 , з якої вбачається, що надійшло звернення ОСОБА_15 щодо прийняття заходів до психологів ЦССДМ Київської районної адміністрації та її законних представників. (а.с. 51); 
-Відповідь Київського ВП в м.Одесі від 27.07.2020 року адвокату ОСОБА_12 (а.с. 52);
-Висновок експерта №1005/21/1 за результатами проведення експертно-психологічного дослідження науково-теоретичного характеру висновку експерта №9-20 від 25.05.2020 судово-психологічної експертизи від 10.05.2021 року, з якого вбачається, що дослідницькими принципами, які повинні бути використані судовим експертом психологом та яким він повинен керуватися під час проведення експертного дослідження в ході проведення судово-психологічної експертизи відеозаписів допиту та слідчого експерименту за участю потерпілої особи є:1) системний підхід, 2) рівневий аналіз поведінки і діяльності, 3) взаємодія особистісних і ситуаційних факторів, 4) єдність свідомості і діяльності, 5) принцип розвитку. Структура (складові частини) експертно-психологічного дослідження судово-психологічної експертизи відеозаписів допиту та слідчого експерименту за участю потерпілої особи повинна складатися з: 1) визначення завдання психодіагностичного дослідження; 2) виділення предмета дослідження; 3) вибору методів експертного дослідження. Вибір психодіагностичних методів визначається: професійними знаннями експерта-психолога в теоретичній і практичній судовій психології, рівнем його кваліфікації; впровадженням судових психологічних методик в практику судово-психологічної експертизи; видом судово-психологічної експертизи за місцем і умовами проведення. Порядок проведення експертно-психологічного дослідження судово-психологічної експертизи відеозаписів допиту та слідчого експерименту за участю потерпілої особи включає в себе неступні етапи: 1) ознайомлення з матеріалами відеозапису слідчої дії, що надані на дослідження, 2) складання аутентичного протоколу відеозапису слідчої дії – допиту, відтворення обстановки та обставин події, зводин віч-на-віч, 3) проведення аналітичного, синтезуючого (оціночного) та заключного етапу судово-психологічної експертизи за матеріалами відеозапису допиту, відтворення обстановки та обставин події, зводин віч-на-віч. Дослідницька частина складається з послідовних алгоритмів аналізу особливостей комунікативної взаємодії та особливостей комунікативної діяльності особи, яка повідомляє про обставини справи. Аналіз кожного алгоритму, й є проміжні висновки, що не входять за межі дослідженого алгоритму, й є основною для мотивувальної частину висновку. Висновки судового експерта-психолога щодо результатів його проведення повинні ґрунтуватися на психологічній характеристиці усіх відповідей фігуранта у всіх фрагментах відеозапису слідчої дії, що передбачає встановлення системоутворюючих елементів («атомів смислу») у його суб`єктивному семантичному просторі. Крім того, потребує визначення специфіка розумових актів (логем), за допомогою яких особа формує свою розповідь, їх хронологічна послідовність, внутрішні та зовнішні взаємозв`язки, взаємодоповнення, що зумовлені центральними змістовними ланками подій і реконструюються у кожному із фрагментів, та підпорядкованість їм, наявність розумовисновків. Судовим експертом-психологом повинні бути використані під час дослідження судово-психологічної експертизи відеозаписів допиту та слідчого експерименту за участю потерпілої особи такі судові методики як: 1) методика судово-психологічної експертизи комунікативної діяльності особи, зафіксованої у відео звукозапису, була розроблена в 2012 році та пройшла державну реєстрацію Міністерства юстиції України 12.09.2014 року, її реєстраційний номер – 14.1.70 в Реєстрі методик проведення судових експертиз (далі - Реєстр). 2) методика судово-психологічної експертизи процесу спілкування особи в ситуації процесуальної дії, яка була розроблена в 2014 році Полтавським відділенням Харківського НДІСЕ Мінюсту України та пройшла державну реєстрацію Міністерства юстиції України 29.01.2016 року, її реєстраційний номер 14.01.71 в Реєстрі. 3) методика судово-психологічної експертизи в кримінальних провадженнях щодо злочинів проти статевої недоторканості, була розроблена в 2017 році та пройшла державну реєстрацію Міністерства юстиції України 18.01.2019 року, її реєстраційний номер 14.1.74 в Реєстрі. Методи психодіагностики, що застосовують в судово-психологічній експертизі повинні відповідати двом основним характеристикам – валідності і надійності. З вказаних слідчим Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві перед судово-психологічною експертизою відеозаписів допиту та слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_15 , 2002 року народження, в кримінальному провадженні № 62020150000000182 від 19.02.2020 року в постанові про призначення судово-психологічної експертизи 14 експертних питань, лише два питання, а саме під номерами 10 та 11 відповідають судовим методикам проведення судово-психологічної експертизи відеозапису допиту та слідчого експерименту, інші експертні питання потребують безпосереднього експертного дослідження підекспертної особи. Однак, підекспертна особа ОСОБА_15 , 2002 року народження, в ході проведення судово-психологічної експертизи досліджена судовим експертом не була. Схему дослідження, методи і методики дослідження, послідовність застосованих методів, відповідність сучасному стану методичного забезпечення психологічного дослідження судово-психологічної експертизи відеозаписів допиту та слідчого експерименту за участю потерпілої особи, судовим експертом обрано не правильно та не обґрунтовано. В проведеній експертизі відсутня повнота дослідження (достатність встановлених ознак для формулювання висновку). Експертна оцінка результатів психологічного дослідження не обґрунтована, аргументованість та обґрунтованість висновків експерта по результатам дослідження та поставленим експертним питанням відсутня з причин зазначених в тексті дослідження, підекспертна особа ОСОБА_15 , 2002 року народження, в ході проведення судово-психологічної експертизи досліджена судовим експертом не була. (а.с. 55-116);
-Заява адвоката ОСОБА_14 (а.с. 117);
-Адвокатський запит ОСОБА_14 (а.с. 118);
-Копія витягу з ЄРДР № 12020161480000556 від 09.04.2020 року, з якого вбачається, що ОСОБА_15 звернулась з заявою про те, що її мати ОСОБА_23 вчиняє насильницькі розпусні дії, попередня кваліфікація кримінального правопорушення ст. 153 ч. 3 КК України. (а.с. 120);
-Копія постанови про закриття кримінального провадження від 30.04.2020 року, з якої вбачається, що кримінальне провадження № 12020161480000556 від 09.04.2020 року, за ознаками кримінального провадження, передбаченого ч.3 ст. 153 КК України – закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 284 КК України. (а.с. 121);
- Адвокатський запит ОСОБА_14 (а.с. 122);
В судових дебатах захисник ОСОБА_14 просить виправдати обвинуваченого ОСОБА_7 з підстав викладених в письмових дебатах, на підставі п.2 ч. 1. ст. 284 КПК України, у зв`язку з недоведеністю, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, а саме: 
?не встановлено ознак застосування будь-якого насильства з боку ОСОБА_7 до ОСОБА_15 , щодо вступу у статеві стосунки;
?не встановлено, факту що ОСОБА_78 під час перебування з ОСОБА_7 11.02.2020 року не мала доступу до мобільного телефону або іншим чином не могла протистояти діям обвинуваченого;
?орган досудового слідства та прокурор не довели, що покази ОСОБА_58 дані на досудовому слідстві та під час з`ясування обставин кримінального провадження – правдиві;
?потерпіла ОСОБА_15 не з`явилась на вимогу експертної установи для бесіди з експертом, у зв`язку з чим висновок психолого-психіатричної експертизи №9-20 від 25.05.2020 року проведений з порушенням методик проведення вказаної психолого-психіатричної експертизи;
2.4 Висновки Суду, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких Суд відкидає докази обвинувачення.
Вислухавши показання обвинуваченого, свідків, дослідивши надані сторонами провадження докази, взявши до уваги доводи сторони обвинувачення та захисту, повно та всесторонньо оцінивши всі обставини у сукупності, Суд за своїм внутрішнім переконанням, виходячи із засад їх допустимості, достатності, достовірності та належності, аналізуючи їх у сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку, з урахуванням наданих доказів, дійшов стійкого переконання, що безпосередньо під час розгляду кримінального провадження по суті в суді, стороною обвинувачення не доведено, що ОСОБА_7 , вчинив кримінальне правопорушення, за кваліфікуючими ознаками ч. 3 ст. 152 КК України – у зґвалтуванні неповнолітньої особи, тобто вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним, анальним проникненням в тіло неповнолітньої особи з використанням геніталій або будь-якого іншого предмету, без добровільної згоди потерпілої особи.
Зокрема кримінально-процесуальне законодавство не закріплює стандартів доказування, проте із положень чинного КПК України прослідковується їх зміст.
Так, із частини другої статті 17 КПК України можна побачити стандарт доказування «поза розумним сумнівом», який, з огляду на частину першу цієї статті, має бути усунутий шляхом доведення вини особи у порядку передбаченому КПК України, тобто виключно доказами, які відповідають вимогам ст.ст. 85,86 КПК України. 
Згідно ст.2 КПК України встановлює, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст. 91 КПК України покладається на прокурора.
Згідно з положеннями ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 р. № 1-р/2019 у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.
Прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила, що передбачено ст. 25 КПК України.
Крім того, саме на них законом покладається обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, відповідно до ст. 9 КПК України.
У відповідності до ч.1 ст.94 КПК України, зокрема, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
При цьому, обвинувачення повинно довести "кожний факт", пов`язаний зі злочином, щоб "не існувало жодної розумної підстави для сумнівів". Правило про тлумачення сумнівів на користь обвинуваченого по суті означає, що жодна з сумнівних обставин не може бути покладена в основу обвинувальних тез по справі, тобто воно висуває вимогу повної і безумовної доведеності обвинувачення. Ця вимога має на меті охорону законних інтересів обвинуваченого і служить гарантією досягнення істини у справі.
Таким чином, правило про тлумачення сумнівів на користь обвинуваченого виступає гарантією не тільки для обвинуваченого, воно служить також гарантією досягнення мети правосуддя. Завдяки даному правилу досягається об`єктивна істина, так як обвинувачення ґрунтується тільки на безсумнівних доказах і безспірних фактах.
Надаючи оцінку вказаним доказам з точки зору їх належності, допустимості та достатності, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
З об`єктивної сторони зґвалтування полягає у статевих зносинах із застосуванням фізичного насильства, погрози його застосування або з використанням безпорадного стану потерпілої особи. Склад цього злочину – формальний. Статеві зносини при зґвалтуванні відбуваються проти волі потерпілої від злочину особи. Внаслідок застосування фізичного насильства або погрози ним воля потерпілої особи пригнічується, а при використанні безпорадного стану, коли потерпіла особа не здатна чинити опір, така воля ігнорується.
Для кваліфікації за ст. 152 КК достатньо, щоб статеві зносини супроводжувалися хоча б одним із зазначених в законі способів: застосуванням фізичного насильства, погрозою застосування такого насильства або використанням безпорадного стану потерпілої особи. Одне лише домагання про вступ у статевий зв`язок, якщо він мав місце без застосування фізичного насильства, погрози ним або використання безпорадного стану, не утворює складу цього злочину. Не є зґвалтуванням і випадки, коли особа вступає у статевий зв`язок, застосовуючи обман або зловживання довірою.
Під статевими зносинами, про які йдеться у ст. 152 КК, потрібно розуміти лише природні статеві зносини. Мається на увазі коїтус – сполучення чоловічих і жіночих статевих органів, здатне, як правило, викликати вагітність. Злочин є закінченим з моменту початку статевого акту всупереч волі потерпілої особи. При цьому не вимагається обов`язкової дефлорації (порушення цілісності дівочої пліви), еякуляції (закінчення статевого акту у фізіологічному розумінні) та оргазму. Неприродні статеві зносини, здійснені із застосуванням фізичного насильства, погрози його застосування або з використанням безпорадного стану потерпілої особи, являють собою насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом і кваліфікуються за ст. 153 КК.
Фізичне насильство – це фізичне подолання опору, який чинить потерпіла особа, або насильство, застосоване для упередження очікуваного опору, який обумовлений небажанням вступити із ґвалтівником у статевий зв`язок. Фізичне насильство має бути здатним перебороти дійсний, а не вигаданий (удаваний) опір потерпілої особи. Злочинець може застосувати фізичну силу, різні предмети або навіть зброю, щоб зламати опір. Він може намагатися зв`язати особу, завдати удари, тілесні ушкодження різної тяжкості, здавлювати шию руками або накинутою петлею тощо. Оскільки застосування фізичного насильства і спричинення внаслідок цього шкоди здоров`ю потерпілої особи є складовим елементом об`єктивної сторони зґвалтування, завдання їй певного виду тілесних ушкоджень потребує встановлення особливостей кваліфікації.
Вище викладене в повному обсязі узгоджується з практикою Верховного Суду України, яка відображена в Пленумі верховного суду України №5 від 30.05.2008 року.
Аналізуючи покази потерпілої ОСОБА_15 надані під час з`ясування обставин по справі у неї з моменту зустрічі з ОСОБА_7 в поліцейській станції, а саме з 28.01.2020 року та безпосередньо до 11.02.2020 року склались дружні відносини, спілкування по телефону, зустрічі тощо і це зі слів самої потерпілої. ОСОБА_15 в саме вказаний нею день 11.02.2020 року мала можливість протягом всього дня знаходячись за добровільною згодою поруч з ОСОБА_7 пересуватись на власний розсуд, користуватись мобільним телефоном, знаходились в загально доступних місцях з великою кількістю людей не скористалась можливістю піти або покликати на допомогу, вказані обставини підтверджують добровільність та взаємо погоджені дії, основані на симпатії один до одного, між ОСОБА_7 та ОСОБА_15 . 
Вище вказані обставини підтверджують наявні в матеріалах кримінального провадження та дослідженні судом скрін-шоти з мобільного телефона ОСОБА_7 .
Суд звертає увагу, що в показах потерпілої ОСОБА_15 вбачається, ознаки не відповідності і дані обставини підтверджуються, саме показами потерпілої, які вона давала під час слідчого експерименту та під час судового розгляду, які протирічать в сукупності матеріалам кримінального провадження, так вона сама просилась зайти до квартири ОСОБА_7 , сама зняла верхній одяг, в подальшому попри її бажання засунув свій половий член їй у рот, однак без застосування фізичного насильства, яке б знайшло своє відображення у неї на обличчі, вчинити не можливо, суд констатує, що саме добро вольні дії ОСОБА_15 надали можливість їй опинитись в квартирі ОСОБА_7 .. Потім вона їде в душ, не намагається втекти, потім повертається до Положенцева, лягає на диван, де він засовує свій палець їй у анальний отвір, знову ж так без її згоди, силою. 
Дані обставини в повному обсязі спростовуються висновоком експерта №431 від 30.03.2020 року з якого вбачається, що на підставі даних судово-медичної експертизи громадянки ОСОБА_15 , 2002 р.н., та даних медичної документації на неї ж, прихожу до наступних підсумків: при огляді ОСОБА_15 будь-яких видимих тілесних ушкоджень, в тому числі й в області статевих органів, та їх слідів із давністю утворення в межах 7-14 діб (тобто таких, які могли відноситись до 11.02.2020 р.) не виявлено. Цілісність дівочої пліви ОСОБА_15 порушена давно, встановити давність її порушення немає можливості. 
Крім того судом досліджено висновок експерта №289-і від 07.05.2020 року з якого вбачається, що «Кров ОСОБА_15 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО.» (Висновок експерта N?288-і від 09.04.2020). В зразках волосся ОСОБА_15 виявлений антиген А ізосерологічної системи АВО. Об?єкти, вилучені зі сміттєвого контейнеру робота-пилососа «Хіаоmі» (об.N?1-7) та надані на експертизу, є волоссям людини. Проте волосся ОСОБА_15 в квартирі ОСОБА_7 не виявлено. 
Вище викладене підтверджує, що під час знаходження ОСОБА_15 в квартирі ОСОБА_7 відсутні волоси потерпілої, тобто виключається факт хапання за волоси або в інший спосіб застосування насильства, також відсутність будь-яких тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_15 цей факт підтверджує. 
Крім того покази ОСОБА_15 в частині застосування до неї фізичного, психологічного насилля або погроз спростовуються показами свідка ОСОБА_75 , яка підтвердила факт сумісної прогулянки ОСОБА_7 з дівчиною, під час розмови з ним, дівчина чекала ОСОБА_7 окремо і мала можливість на власний розсуд пересуватися. 
В ході судового розгляду судом допитана у якості свідка мати ОСОБА_15 , ОСОБА_23 яка показала, що протягом дня мала переписку з своєю донькою, яка повідомляла, що вона перебуває з подругою, все добре і вона буде дома вчасно, вечері того дня будь яких змін в поведінці доньки не бачила, вона скаржилась, взагалі про події дізналась від вчителів. 
Крім того в ході судового розгляду досліджувались скрін-шоти з мобільного телефону ОСОБА_58 з даних переписки між ОСОБА_7 та ОСОБА_58 просліджується постійне дружнє спілкування, яке починається з 30.01.2020 року. Окремо суд звертає увагу, що саме 11.02.2020 року переписка ОСОБА_15 починається з 10:02 ранку і триває протягом всього дня, проте о 17:31 вже після начебто «зґвалтування» надходить смс від ОСОБА_15 , що вона все «обміркувала і вирішила. вибач, не важливі які стосунки з дружиною, але ти чоловік одружений. з її боку це некрасиво і вона не хоче бути в такому положенні. якщо бажаєш, може бути співрозмовником, але не те, що було сьогодні. вибач, я розумію твій меркантильний розрахунок, але є свої принципи)». О 17:39 смс повідомлення від ОСОБА_7 «добре». О 17:48 смс повідомлення ОСОБА_15 «вибач». (т.5 а.с. 32). 
Дана обставина у сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження в повному обсязі спростовує факт застосування будь-якого насильства з боку ОСОБА_7 до ОСОБА_15 як фізичного так і психологічного тиску або насильства, навпаки підтверджує факт добро вільного перебування один на один з ОСОБА_7 , крім того з смс повідомлення чітко простежується розуміння вже відбутого полового акту між ОСОБА_15 та ОСОБА_7 та відсутність будь-якого натяку на зґвалтування з боку ОСОБА_7 . 
Суд звертає увагу, що відповідно до висновку експерта №272 від 04.03.2020 року з якого вбачається, що генетичні ознаки сперми без домішки крові на бюстгальтері збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_7 . 
Крім того з висновку експерта №271 від 04.03.2020 року з якого вбачається, що на бюстгальтері (об`єкт №2) виявлено сперму без домішок крові. На колготах (в постанові слідчого - термоколготи) (об`єкт №1), светрі (об`єкти №№3,4,5,6) та на штанах (об`єкти №№7,8) кров людини та сперму не виявлено.
Аналізуючи вище наведене, суд приходить до переконання, що покази ОСОБА_7 узгоджуються з даними висновками, щодо раннього сім`явипорскування, яке потрапило лише на бюстгальтер потерпілої та на інші речі не потрапляли, крім того дана обставина підтверджується показами потерпілої, що інші речі прала, проте бюстгальтер зберігала окремо, що є не природним та підкреслює вибірковість до речей на яких могли зберегтись докази зґвалтування. 
Відповідно до Постанови ВС колегії Другої судової палати Касаційного кримінального суду № 594/1048/19 при дослідженні висновку експерта суди повинні виходити з того, що висновок експерта не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.
Відповідно до висновку експерта 9-20 від 25.05.2020 року судово-психологічної експертизи відеозаписів допиту та слідчого експерименту за участю ОСОБА_15 суд констатує у сукупності з іншими матеріалами справи, що ОСОБА_15 могла правильно (адекватно) сприймати обставини, могла правильно розуміти характер та значення скоєних з нею дій, та могла чинити опір. 
Зі змісту резолютивної частини висновку експерта №1005/21/1 за результатами проведення експертно-психологічного дослідження науково-теоретичного характеру висновку експерта №9-20 від 25.05.2020 судово-психологічної експертизи від 10.05.2021 року, з якого вбачається, що попередній висновок був проведений з порушенням методик проведення вказаної судово-психологічної експертизи, тобто під час проведення вказаної експертизи експерту обов`язково необхідно мати контакт з підекспертою особою, чого не було дотримано. 
Аналізуючи вказані висновки суд приходить до переконання, що під час проведення судово-психологічної експертизи відеозаписів допиту та слідчого експерименту за участю ОСОБА_15 у висновку експерта 9-20 від 25.05.2020 року узгоджуються з матеріалами кримінального провадження і підтверджують добровільність знаходження в квартирі ОСОБА_7 відсутність будь-якого тиску фізичного, психологічного або застосування погроз. Правильність подій, що розвивались в кімнаті між ОСОБА_7 та ОСОБА_15 . 
Крім того суд, констатує факт, який встановлено та ні ким спростовано, як органом досудового слідства та прокурором, що ОСОБА_15 самостійно з її слів під час показів в суді та слідчого експерименту знімала верхню одежу, після орального сексу приймала душ, речі, які були на ній зняла в кімнаті, після чого пройшла в ванну кімнату і в повному обсязі користувалась душем та полотенцем, після чого поверталась в кімнату. При цьому мала можливість закритись в ванній кімнаті та викликати на допомогу, але таких заходів не зробила. Продовжуючи аналіз наданих доказів, суд вбачає, що після 11.02.2020 року дня начебто зґвалтування ОСОБА_15 продовжила спілкування з ОСОБА_7 по телефону протягом 12-14.02.2020 року, вище вказана обставина тільки підтверджує добровільність у спілкування та в подальшому вступ у сексуальний контакт між собою, таким чином суд приходить до переконання, що покази ОСОБА_15 в частині її зґвалтування є надуманими. 
Судом також під час допиту ОСОБА_15 та у якості свідка ОСОБА_23 підтвердила факт, що ОСОБА_15 вже була обізнана та мала сексуальні контакти з іншими чоловіками, крім ОСОБА_7 , даний факт також підтверджує висновком експерта №431 від 30.03.2020 року, тобто враховуючи фізичний, емоцій, стан досягнення сексуальної зрілості ОСОБА_15 розуміла події, які з нею відбувались з ОСОБА_7 , тому не чинила опору і бажала їх настання. Дана обставина підтверджується смс-повідомленням ОСОБА_15 , про яке вже надавався аналіз вище. 
Стороною захисту надано висновок експерта №0912/20/1 за результатами проведення судово-психологічної експертизи із застосуванням поліграфа від 09.12.2020 року та постанову про закриття кримінального провадження від 30.12.2023 року, з якої вбачається, що що кримінальне провадження № 12020161480000556 від 09.04.2020 року, за заявою ОСОБА_15 стосовно її мати ОСОБА_23 , за ознаками кримінального провадження, передбаченого ч.3 ст. 153 КК України – закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 284 КК України. 
Водночас положеннями ст. 84 КПК визначено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
За визначенням поліграф (детектор брехні) є різновидом психофізіологічної апаратури і являє собою комплексну багатоканальну апаратну методику реєстрації змін психофізіологічних реакцій людини у відповідь на пред`явлення за спеціальною схемою певних психологічних стимулів. Аналіз інформації, отриманої від людини в процесі опитування за допомогою поліграфа, дає змогу одержувати необхідну орієнтувальну інформацію та виявляти ту, яку людина приховує.
Тобто фахівець-поліграфолог може лише констатувати, що людина дає певну фізіологічні реакцію на запитання. Натомість, поліграфолог не може бути безперечно впевненим, на що саме відбулася реакція у людини. 
При цьому чинним кримінальний процесуальним законодавством не передбачено перевірки показань із застосуванням спеціального технічного засобу - поліграфа (детектора брехні) та використання отриманих даних як доказу.
Дана позиція узгоджується з Постановою Верховного суду колегією суддів Першої судової палати від 09.11.2023 року, справа №344/17154/19.
З урахуванням вище викладеного суд не може посилатися на вказані документи, як беззаперечні докази не винуватості ОСОБА_7 , проте зі змісту висновку експерта №0912/20/1 від 09.12.2020 року у сукупності з доказами, які долучені учасниками кримінального провадження, як стороною обвинувачення так і стороною захисту до кримінального провадження, покази свідків надані в суді в повному об`ємі підтверджують покази ОСОБА_7 дані під час розгляду справи та спростовують версію обвинувачення.
Крім того суд звертає увагу, що постанова про закриття кримінального провадження від 30.12.2023 року також з урахуванням всіх матеріалів провадження надає суду можливість характеризувати дії ОСОБА_15 , як такі що не відповідають діям, які описані в обвинувальному акті та вчиненими ОСОБА_7 . 
Суд звертає увагу, що покази свідків ОСОБА_25 , ОСОБА_29 , ОСОБА_31 , ОСОБА_38 , ОСОБА_41 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_79 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_73 взагалі не несуть будь якої доказової бази з приводу пред`явленого обвинувачення ОСОБА_7 .
Мінімальний стандарт добровільної згоди полягає в тому, що особа здатна розуміти характер і значення своїх дій чи бездіяльності та їх наслідків, досягнула віку сексуальної згоди, здатна фізично, вербально або іншими конклюдентними діями проявляти свободу сексуального волевиявлення, така згода мала місце без погроз, насильства, обману, психічного впливу в інших формах, тощо.
За таких обставин, аналізуючи показання ОСОБА_15 , свідків ОСОБА_23 , ОСОБА_75 та письмових доказів сторони обвинувачення та сторони захисту, у сукупності, які беззаперечно підтверджують факт статевих зносин ОСОБА_15 та обвинуваченого ОСОБА_7 , суд дійшов висновку, що такі обставини могли бути наслідком і звичайного статевого акту, без вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним проникненням в тіло ОСОБА_15 з використанням геніталій, проте факт пов`язаний з анальним проникнення в тіло ОСОБА_15 з застосуванням пальця взагалі не знайшов підтвердження.
Після аналізу та оцінки кожного з наданих стороною обвинувачення з точки зору належності, допустимості, достовірності та сукупності зібраних доказів – а також достатності та взаємозв`язку для правильного встановлення всіх обставин, що входять у предмет доказування в кримінальному провадженні, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, вважає за доцільне звернути увагу на наступне.
У відповідності до положень ст. 62 Конституції України, п.18 Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» винність особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно з ч. 2 та ч. 4 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення, і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь цієї особи.
Відповідно до ч. ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підстав яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Положеннями ч.1 ст.91 КПК України зокрема передбачено, що у кримінальному провадженні поряд з іншим підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення – час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення, а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення.
Згідно до ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.
Відповідно до приписів ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до рішення Конституційного Суду України №12 рп/2011 від 20 жовтня 2011 року визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.
Ст. 373 КПК України передбачено, що обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК України, кожна людина має право на справедливий розгляд справи. Особа не може піддаватися кримінальному покаранню доки не буде визнана винною в законному порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватися на отриманих незаконним шляхом доказах або припущеннях, а обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчинені кримінального правопорушення. Всі сумніви щодо доведеності вини трактуються на користь обвинуваченого.
У відповідності зі ст. 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в статті 17 КПК України - особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Обов`язок доказування події кримінального правопорушення та вини особи покладається на сторону обвинувачення безпосередньо в судовому засіданні.
За положеннями ч. 4 статті 17 КПК України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи, не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
Стаття 29 Конституції України регламентує право кожної людини на свободу та особисту недоторканність.
Статтею 91 КПК України передбачені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Зокрема, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.
В той же час, статтею 92 КПК України передбачено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Відповідно до ч.3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватись на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена за стандартом «поза розумним сумнівом». Тобто, дотримуючись засади змагальності, та виконуючи вимоги положень ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме: винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.
Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено - кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, а саме після засудження судом.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає право кожного на справедливий суд та визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.
Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення - вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Ключовими принципами статті 6 Конвенції є - верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.
Право на суд охоплює надзвичайно широке поле різноманітних категорій - воно стосується як інституційних та організаційних аспектів, так і особливостей здійснення окремих судових процедур. Своєрідним механізмом, який дозволяє розуміти, тлумачити та застосовувати Конвенцію є практика Європейського суду з прав людини (далі - Суд), яку він викладає у своїх рішеннях.
Враховуючи той факт, що право на справедливий суд займає основне місце у системі глобальних цінностей демократичного суспільства, Європейський суд у своїй практиці пропонує досить широке його тлумачення.
Так, у справі Delcourt v. Belgium ЄСПЛ зазначив, що «у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення».
У справі Bellet v. France Суд зазначив, що «стаття 6 Протоколу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».
Як свідчить позиція ЄСПЛ у багатьох справах, основною складовою права на суд - є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Протоколу 1 Конвенції, не є абсолютним : воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 Протоколу 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (див. Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (справа №688/788/15-к, провадження №51-597км17) у рішенні від 04.07.2018 року вказав: «Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону».
За таких обставин, суд відповідно до загальних засад кримінального судочинства, а саме: верховенства права, законності, рівності перед законом та судом, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін тощо, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання обов`язків, в тому числі і щодо збирання, подання та оцінки доказів, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів – з точки зору достатності та взаємозв`язку, робить висновок, що за результатами даного судового розгляду вина ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України – у зґвалтуванні неповнолітньої особи, тобто вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним, анальним проникненням в тіло неповнолітньої особи з використанням геніталій або будь-якого іншого предмету, без добровільної згоди потерпілої особи – не доведена на підставі п.3 ч.1 ст. 373 КПК України у зв`язку з недоведеністю, що в діянні зазначеного обвинуваченого ОСОБА_7 є склад вказаного кримінального правопорушення.
За таких обставин, відповідно до п.3 ч.1 ст.373 КПК України, суд вважає, що відносно обвинуваченого ОСОБА_7 слід постановити виправдувальний вирок, оскілки стороною обвинувачення не доведено, що в діянні обвинуваченої є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України.
2.5   Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався Суд.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати пов`язані з проведенням експертиз на загальну суму 616515,18 гривень, суд відшкодувати за рахунок держави у відповідності до ч.2 ст.124 КПК України.
Цивільний позов, заявлений потерпілою ОСОБА_15 до ОСОБА_7 про стягнення моральної (немайнової) шкоди в розмірі 500000 (п`ятсот тисяч) гривен суд залишає без розгляду відповідно до ч.3 ст.129 КПК України.
Запобіжний захід скасувати, повернути заставадавцю грошові кошти, внесені ОСОБА_80 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (ІНН 3335311943), на депозитний рахунок № UA688201720355229002000016294 в ДКС України м. Київ, МФО 820172 в сумі 329 550 (триста двадцять дев`ять тисяч п`ятсот гривен) згідно квитанції №1 від 20.07.2020 року за ОСОБА_7 . 
На підставі вищевикладеного, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, ст.6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», ст.ст.8, 62 Конституції України, ст.ст. 2, 7, 9, 18, 100, 124, 129, 368, 369, 370, 371, 373, 374, 376, 392, 395, 615 КПК України, Суд –
3. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА
УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 визнати невинуватим у пред`явленому обвинувачені за ч.3 ст.152 КК України та виправдати його, на підставі п.3 ч.1 ст. 373 КПК України у зв`язку з недоведеністю, що в діянні обвинуваченого є склад вказаного кримінального правопорушення.
Запобіжний захід скасувати, повернути заставадавцю грошові кошти, внесені ОСОБА_80 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (ІНН 3335311943), на депозитний рахунок № UA688201720355229002000016294 в ДКС України м. Київ, МФО 820172 в сумі 329 550 (триста двадцять дев`ять тисяч п`ятсот гривен) згідно квитанції №1 від 20.07.2020 року за ОСОБА_7 . 
Цивільний позов, заявлений потерпілою ОСОБА_15 до ОСОБА_7 про стягнення моральної (немайнової) шкоди в розмірі 500000 (п`ятсот тисяч) гривен суд залишає без розгляду відповідно до ч.3 ст.129 КПК України.
Процесуальні витрати пов`язані з проведенням експертиз на загальну суму 8753 (вісім тисяч сімсот п`ятдесят три) гривень 69 копійок відшкодувати за рахунок держави у відповідності до ч.2 ст.124 КПК України.
Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційного скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Суддя                        ОСОБА_1