ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 травня 2026 року 
м. Київ
справа № 753/20783/23
провадження № 51-51 км 26
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд) у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 , 
прокурора ОСОБА_5 , 
захисника ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції),
засудженого ОСОБА_7 (у режимі відеоконференції), 
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 11 липня 2024 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 09 жовтня 2025 року щодо 
ОСОБА_7 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Кропивня Житомирської області, зареєстрованого за адресою:  АДРЕСА_1 , 
засудженого за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України (далі - КК).
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
1. Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 11 липня 2024 року ОСОБА_7 було засуджено за ч. 1 ст. 309 КК до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки; за ч. 3 ст. 307 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна. На підставі ст. 70 КК за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією всього належного йому майна на праві власності. 
2. Вирішено питання щодо речових доказів, процесуальних витрат та інших заходів забезпечення кримінального провадження.
3. Київський апеляційний судухвалою від 09 жовтня 2025 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_7 залишив без змін.
4. За обставин, детально викладених у вироку,  ОСОБА_7 , визначивши незаконне зберігання з метою збуту психотропної речовини, як головне джерело для здобуття коштів і матеріальних благ для свого існування, з корисливих мотивів, всупереч врегульованих законом суспільних відносин щодо порядку обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, приблизно наприкінці червня 2023 року, у невстановлений спосіб, за допомогою Інтернет-мессенджеру «Telegram», із невстановленою досудовим розслідуванням особою домовився щодо отримання оптової партії психотропної речовини, обіг якої обмежно - амфетамін, з метою подальшого роздрібного збуту на систематичній основі. 
5. Надалі, приблизно наприкінці 2023 року, ОСОБА_7 залучив до своєї незаконної діяльності ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , (які не були обізнані про вміст пакунку та намір зайняття незаконною діяльністю), яким повідомив, що за адресою: м. Київ, вул. Михайла Драгоманова, 31Д, поблизу озера «Позняки» в парку «Позняки», у заздалегідь зазначеному місці, необхідно підібрати пакунок із психотропною речовиною. Після чого, ввечері 28 червня 2023 року, приїхавши за вказаною адресою   ОСОБА_9 підібрав у зазначеному місці вищевказаний пакунок та передав його ОСОБА_8 , котра передала його ОСОБА_7 , який став незаконно зберігати його з метою подальшого збуту, шляхом здійснення «закладок», тобто схованок.
6. Так, 28 червня 2023 року приблизно о 19:05 годині за адресою: м. Київ, вул. Михайла Драгоманова, 31Д, поблизу озера «Позняки» в парку «Позняки», працівниками поліції було затримано ОСОБА_7 , у якого в подальшому, під час особистого обшуку було виявлено та вилучено зіп-пакет з пазовим замком з порошкоподібною речовиною світлого кольору, що містить психотропну речовину - амфетамін, масою 21,65 г, тобто у особливо великих розмірах, яку ОСОБА_7 , умисно, незаконно, з корисливих мотивів, всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» від 15 лютого 1995 року, «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою КМУ № 589 від 03 червня 2009 року, придбав та зберігав, з метою подальшого збуту.
7. Крім того,  ОСОБА_7 , визначивши незаконне зберігання без мети збуту особливо небезпечної психотропної речовини, всупереч врегульованих законом суспільних відносин щодо порядку обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, у невстановлені досудовим розслідуванням дату, час та місці, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, із невстановленою досудовим розслідуванням особою домовився щодо отримання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонений - PVP. Надалі, у невстановленому досудовим дату та час, за невстановленою досудовим розслідуванням адресою, у заздалегідь зазначеному місці підібрав пакунок із невстановленою досудовим розслідуванням кількістю особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонений - PVP, та відніс його до свого місця проживання, тим самим незаконно придбав та став зберігати його з метою подальшого збуту.
8. Після чого, 29 червня 2023 року в період часу з 00:03 по 01:38 години був проведений обшук за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого було виявлено та вилучено 26 трубок з-під куріння, пляшку з-під алкоголю з невідомою речовиною, в яких виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, загальною масою 0,188 г, яку ОСОБА_7 , умисно, незаконно, всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» від 15 лютого 1995 року, «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою КМУ № 589 від 03 червня 2009 року, придбав та зберігав, без мети збуту.
9. Також  ОСОБА_7 , визначивши незаконне зберігання без мети збуту психотропної речовини, всупереч врегульованих законом суспільних відносин щодо порядку обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, у невстановлені досудовим розслідуванням дату, час та місці, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, із невстановленою досудовим розслідуванням особою домовився щодо отримання психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін. Надалі, у невстановленому досудовим дату та час, за невстановленою досудовим розслідуванням адресою, у заздалегідь зазначеному місці підібрав пакунок із невстановленою досудовим розслідуванням кількістю психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін, та відніс його до свого місця проживання, тим самим незаконно придбав та став зберігати його з метою подальшого збуту.
10. Після чого, 29 червня 2023 року в період часу з 00:03 по 01:38 години був проведений обшук за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , в ході проведення якого було виявлено та вилучено 26 трубок з-під куріння, 3 зіп-пакети з порошкоподібною речовиною світлого кольору, в яких виявлено психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, загальною масою 0,184 г., яку ОСОБА_7 , умисно, незаконно, протиправно, всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» від 15 лютого 1995 року, «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою КМУ № 589 від 03 червня 2009 року, придбав та зберігав, без мети збуту.
11. Таким чином, ОСОБА_7 вчинив дії, спрямовані на незаконне придбання, зберігання психотропної речовини, в особливо великих розмірах, з метою збуту, та незаконне придбання, зберігання психотропної речовини, без мети збуту.
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
12. У касаційній скарзі захисник, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
13. На обґрунтування своїх доводів стверджує про неправильну кваліфікацію дій його підзахисного за ч. 3 ст. 307 КК з огляду на відсутність у нього умислу на збут психотропної речовини. Вказує, що кваліфікацію дій засудженого за ч. 3 ст. 307 КК суд обґрунтував розміром вилученої психотропної речовини та не перебуванням ОСОБА_7 на обліку у лікаря - нарколога, разом з тим, судом залишено поза увагою, що ОСОБА_7 неодноразово судимий за ст. 309 КК і в ході допиту визнав вину в частині зберігання психотропної речовини для власного вживання без мети збуту, крім того вилучена у нього психотропні речовина була запакована єдиним масивом, без фасування, що, на думку захисника, вказує на відсутність умислу на збут, що, в свою чергу свідчить про неправильну кваліфікацію дій засудженого та можливу невідповідність призначеного судом покарання. 
14. Крім того, сторона захисту вказує на недопустимість доказів, зокрема:
- протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - спостереження за місцем від 27 липня 2023 року з огляду на те, що пакунок з психотропною речовиною на момент затримання знаходився у ОСОБА_8 , а не в ОСОБА_7 , який, згідно цього ж протоколу, прибув на місце затримання та був затриманий о 19:15 годині;
- протоколу затримання ОСОБА_7 від 28 червня 2023 року, в якому часом його фактичного затримання зазначено 19:05 година, що, на думку захисника, суперечить протоколу НСРД, відповідно до якого це час затримання ОСОБА_8 .
15. Стверджує, що суд неправильно виклав та безпідставно відхилив показання ОСОБА_8 , яка показала суду, що під час її фактичного затримання працівниками поліції пакунок з психотропною речовиною знаходився у неї, а ОСОБА_7 вона передала пізніше в присутності працівників поліції. 
16. Зазначає, що суд апеляційної інстанції в порушення вимог ч. 3 ст. 404 КПК безпідставно відмовив стороні захисту у прослуховуванні аудіозапису допиту свідка ОСОБА_8 , виклавши у своєму рішенні її показання аналогічно викладених у вироку місцевого суду. 
17. Вважає судові рішення такими, що не відповідають вимогам статей 370, 419 КПК.
Позиції інших учасників судового провадження
18. Захисник та засуджений підтримали подану касаційну скаргу. Прокурор просила залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без зміни.
Мотиви Суду
19. Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи, наведені в касаційній скарзі, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла таких висновків.
20. Відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами нижчих інстанцій норм матеріального та процесуального права, правильність правової оцінки обставин і не уповноважений досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскаржених судових рішеннях, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
21. Отже, суд касаційної інстанції не перевіряє судових рішень у частині неповноти судового розгляду, а також невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Натомість зазначені обставини були предметом перевірки у судах першої та апеляційної інстанцій.
22. Відповідно до положень ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення і особі засудженого.
23. Статтею 370 КПК передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.
24. Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 та правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 309 КК стороною захисту не оспорюється. Водночас у касаційній скарзі захисник стверджує про неправильну кваліфікацію дій засудженого за ч. 3 ст. 307 КК з огляду на відсутність у нього умислу на збут психотропної речовини.
25. Разом з тим, як убачається з матеріалів провадження, висновок суду, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, про доведеність винуватості  ОСОБА_7 у вчиненні, зокрема кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК, було зроблено з додержанням ст. 23 КПК на підставі з`ясування всіх обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, які підтверджено доказами, дослідженими та перевіреними під час судового розгляду й оціненими відповідно до ст. 94 зазначеного Кодексу.
26. Такого висновку суд дійшов на підставі аналізу, зокрема безпосередньо досліджених судом фактичних даних, які містяться у протоколі за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - спостереження за місцем від 27 липня 2023 року та відеозапису до нього; протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 28 червня 2023 року, відповідно до якого під час затримання ОСОБА_7 було вилучено мобільний телефон, 3 зіп-пакети з зіп- пакетами, плівка ізоленти чорного кольору; протоколі огляду від 29 червня 2023 року належного ОСОБА_7 мобільного телефону, в якому в додатку «Фото» наявні фотознімки із зазначенням географічних координат - широти та довготи в числовому відображенні, а в діалогах розміщені фото та наявні коментарі щодо розміщення закладки, розміщення її на певній ділянці; висновку експерта № СЕ-19/111-23/33411-НЗПРАП від 30 червня 2023 року, відповідно до якого у наданій на дослідження порошкоподібній речовині виявлено психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, маса якого становить 21,65 г, а також інших письмових доказах, зміст яких детально відображено у вироку.
27. Виконуючи законодавчі положення, суд першої інстанції також допитав ОСОБА_7 , який не заперечував того, що діючи умисно, придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, масою 21,65 г, яка була вилучена у нього під час затримання та особистого обшуку, проведених в порядку ст. 208 КПК. При цьому вказав, що зберігав психотропні речовини, без мети збуту, для власного вживання, однак, такі покази засудженого суд розцінив критично.
28. Спростовуючи версію сторони захисту щодо відсутності умислу на збут, місцевий суд зазначив, що кількість вилученої психотропної речовини є надмірним розміром для вживання однією особою, разом з тим, обвинувачений на обліку в лікаря нарколога не перебуває, а вилучені під час обшуку за місцем проживання обвинуваченого різні види наркотичного засобу і психотропних речовин, прекурсор, велика кількість електронних ваг, пусті зіп-пакети, вказують на те, що ОСОБА_7 мав на меті саме збут психотропних речовин.
29. Також, судом встановлено, що наявна в телефоні обвинуваченого інформація та зображення з різними місцевостями, прямо свідчить про здійснення ним розповсюдження психотропних речовин шляхом здійснення закладок з огляду на діалоги в додатку, в яких обвинувачений вказував місця знаходження закладок, та пояснював як їх знайти, зазначав їх видимі ознаки, де також вказані суми замовлення. 
30. На думку колегії суддів, місцевий суд навів належне обґрунтування відсутності підстав для перекваліфікації дій ОСОБА_7 з ч. 3 ст. 307 КК на ч. 3 ст. 309 КК.
31. Таким чином, встановивши фактичні обставини, дослідивши та проаналізувавши зібрані докази у їх сукупності, надавши їм належну оцінку, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, зокрема про вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення та правильно кваліфікував його дії за ч. 3 ст. 307 КК. При цьому всім наявним доказам, суд надав оцінку з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення.
32. Вирок суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 370 КПК.
33. Суд апеляційної інстанції в межах, установлених ст. 404 КПК, й у порядку, визначеному ст. 405 КПК, переглянув кримінальне провадження за апеляційними скаргами засудженого та його захисника на вирок місцевого суду, належним чином перевірив викладені у них доводи, які, зокрема в апеляційній скарзі захисника аналогічні доводам касаційної скарги, та визнав їх необґрунтованими, навівши належні й докладні мотиви прийнятого рішення. 
34. Доводи захисника про недопустимість протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 27 липня 2023 року тапротоколу затримання від 28 червня 2023 року ОСОБА_7 із зазначених стороною захисту підстав, є неприйнятними.
35. Як убачається з протоколу затримання  ОСОБА_7 від 28 червня 2023 року він був складений відповідно до вимог статей 104, 208-211 КПК, адже містить усі необхідні реквізити, зокрема дані про учасників процесуальної дії, у тому числі понятих. Згідно з ч. 4 ст. 208 КПК  ОСОБА_7 було повідомлено підстави його затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, відповідно до ч. 3 ст. 42 КПК роз`яснені його права, про його затримання повідомлено орган, уповноважений законом на надання безоплатної правової допомоги. Також за змістом протоколу у ньому відображено фактичний час затримання підозрюваного, а саме 19:05 година та час складання протоколу - 21:24 година 28 червня 2023 року. Протокол підписаний усіма учасниками цієї процесуальної дії, зокрема обвинуваченим, понятими та слідчим, який його склав, будь-яких заяв, зауважень чи клопотань щодо процедури проведення цієї процесуальної дії не надходило. 
36. Протоколом затримання спростовуються твердження захисника про те, що пакунок з психотропною речовиною на момент затримання знаходився у ОСОБА_8 , а не в ОСОБА_7 , оскільки такий пакунок вилучили саме у нього, про що він не заперечував і у судовому засіданні.
37. Колегія суддів зауважує, що за змістом ч. 1 ст. 87 КПК недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Суд неодноразово у своїх рішеннях наголошував, що не у всіх випадках порушення навіть фундаментальних прав і свобод особи під час кримінального провадження має прямий вплив на дотримання гарантій справедливого судового розгляду, зокрема й на допустимість доказів. Для вирішення цього питання необхідно брати до уваги не лише сам факт порушення, але й встановити його вплив на процес і характер отримання доказів. 
38. У цьому кримінальному провадженні Судом не встановлено таких істотних порушень під час проведення процесуальних дій, які були б безумовними підставами для скасування судових рішень, а сторона захисту у касаційній скарзі не вказує, яким чином допущені на думку захисту порушення під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії щодо ОСОБА_7 та його затримання, з урахуванням обсягу досліджених і оцінених судом доказів, порушили його права чи істотно вплинули за законність і обґрунтованість судових рішень. 
39. Також колегія суддів вважає неприйнятними і доводи захисника щодо показань свідка ОСОБА_8 , які місцевий суд відхилив, визнавши їх нелогічними, спрямованими на введення суду в оману, та такими, що не узгоджуються з матеріалами провадження, а саме з протоколом затримання ОСОБА_7 та протоколом обшуку від 29 червня 2023 року, проведеного за місцем його проживання.
40. Щодо доводів про відмову апеляційного суду в повторному досліджені доказів, колегія суддів зазначає про таке.
41. Відповідно до ч. 3 ст. 404 КПК за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що суд першої інстанції дослідив їх не повністю або з порушеннями, і може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно в разі, якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.
42. Як убачається зі звукозапису судового засідання від 09 жовтня 2025 року, захисником ОСОБА_6 було заявлено клопотання в порядку ч. 3 ст. 404 КПК про дослідження аудіозапису показань свідка ОСОБА_8 з метою переконання апеляційного суду в тому, що на момент прибуття працівників поліції пакунок з психотропною речовиною перебував саме у неї, а не у ОСОБА_7 , а у нього опинився на момент його затримання. Разом з тим, на такі доводи сторони захисту колегія суддів, зокрема зауважила, що ОСОБА_7 не заперечує належність цього пакунку саме йому.
43. Також, ОСОБА_7 , вказуючи на неправильну оцінку доказів місцевим судом, заявив клопотання про дослідження скан-копій з вилученого у нього мобільного телефону.
44. Разом з тим, суд апеляційної інстанції з огляду на те, що захист не навів доводів на обґрунтування того, що місцевий суд дослідив докази неповністю або з порушенням відмовив у задоволенні клопотань сторони захисту. 
45. Колегія суддів зауважує, що сама наявність клопотання про повторне дослідження того чи іншого доказу або факт непогодження сторони з висновками суду першої інстанції щодо оцінки доказів не зобов`язує суд апеляційної інстанції досліджувати всю сукупність доказів, оцінених у суді першої інстанції.
46. Таким чином, Верховний Суд уважає, що під час здійснення апеляційної процедури не було допущено порушень ст. 404 КПК.
47. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам статей 370, 419 КПК.
48. Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які би були безумовними підставами для скасування оскаржених судових рішень, про що йдеться в касаційній скарзі захисника, Верховний Суд не встановив.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 Кримінального процесуального кодексу України, Суд
ухвалив:
Вирок Дарницького районного суду м. Києва від 11 липня 2024 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 09 жовтня 2025 року щодо  ОСОБА_7  залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника  ОСОБА_6 - без задоволення.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2  ОСОБА_3