Р І Ш Е Н Н Я 
іменем України 

Справа №377/254/26 
Провадження №2/377/346/26 

15 червня 2026 року  Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої – судді Теремецької Н.Ф., за участю секретаря судового засідання – Кононової Н.О., за відсутності учасників справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, інфляційних втрат, трьох процентів річних та пені,-
У С Т А Н О В И В: 
До суду надійшла позовна заява, у якій позивач, посилаючись на статті 5, 7, 9, 10, 12-14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189- VIII від 09.11.2017, статті 11, 16, 205, 319, 322, 509, 526, 530, 625, 629, 634, 641-642, 901, 903 ЦК України, статті 19, 25 Закону України «Про теплопостачання» просить:
- стягнути з відповідача на його користь заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води в розмірі 30 616,60 гривень;
- стягнути з відповідача на його користь інфляційні втрати в розмірі 5 581,70 гривень;
- стягнути з відповідача на його користь три проценти річних в розмірі 1 601,68 гривень;
- стягнути з відповідача на його користь пеню в розмірі 2 331,26 гривень;
- стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 3 328 гривень.
Позов обґрунтовується тим, що КП «УЖКГ» з 01.11.2014 є виконавцем послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води. Будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 21 березня 1996 року приватним нотаріусом Славутицького нотаріального округу Київської області. Вказаний будинок забезпечений технічною можливістю фактично отримувати/споживати комунальні послуги, так як будинок АДРЕСА_1 підключений до загальноміських систем з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. Такі послуги вказаному будинку надавалися постійно за тарифами, які встановлені уповноваженими органами. Відповідач від надання зазначених послуг не відмовлялася, будь-яких актів-претензій щодо неналежної якості послуг або відсутності послуг не надсилала. З 01 листопада 2021 року відповідно до статей 13, 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VІІІ набули чинності публічні договори приєднання про надання послуг з постачання теплової енергії та про надання послуг з постачання гарячої води, розміщені КП «УЖКГ», як виконавцем послуг з постачання теплової енергії та гарячої води, на офіційному веб-сайті підприємства https://www.ugkg-slavutich.org.ua/publichni-dogovori-priєdnannya/. З 01 листопада 2021 року вважаються укладеними індивідуальні договори про надання послуги з постачання теплової енергії та про надання послуги з постачання гарячої води між виконавцем послуг КП «УЖКГ» та споживачем/власником приміщення ОСОБА_1 , які розміщені на офіційному сайті КП «УЖКГ», оскільки протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги такий власник не вчинив дій щодо відключення (відмови) від комунальної послуги. Станом на 01.03.2026 заборгованість за надані житлово-комунальні послуги склала 30 616,60 гривень, що є свідченням неналежного виконання відповідачем прийнятих на себе зобов`язань. На підставі частини другої статті 625 ЦК України та у зв`язку з несплатою протягом тривалого періоду суми заборгованості за житлово-комунальні послуги відповідачем позивачем було здійснено нарахування інфляційних втрат в розмірі 5 581,70 гривень, трьох процентів річних в розмірі 1 601,68 гривень та пені в розмірі 2 331,26 гривень. В зв`язку з тим, що відповідачем зобов`язання порушуються, то у позивача виникло право вимоги і право на судовий захист у вигляді звернення до суду з позовною заявою про примусове стягнення з відповідача заборгованості по оплаті наданих позивачем послуг, інфляційних втрат, трьох річних та пені (а. с. 7-15).
Ухвалою судді від 22 квітня 2026 року, після виконання вимог частини шостої статті 187 ЦПК України, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 15 травня 2026 року. Вказаною ухвалою судді за клопотанням позивача витребувано із Славутицького міського суду Київської області належним чином завірену копію рішення Славутицького міського суду Київської області від 12 грудня 2024 року по справі № 377/868/24 (а. с. 79-81).
Ухвалою суду від 15 травня 2026 року відкладено розгляд справи на 15 червня 2026 року на підставі пункту 2 частини другої статті 223 ЦПК України. Вказаною ухвалою суду приєднано до матеріалів справи належним чином завірену копію рішення Славутицького міського суду Київської області від 12 грудня 2024 року по справі № 377/868/24 (а. с. 111-112).
Ухвалою суду від 15 червня 2026 року за клопотанням відповідача ОСОБА_1 долучено до матеріалів справи: копію квитанції АТ «Ощадбанк» від 06.05.2026 на суму 20 000 гривень, копію платіжної інструкції № 2246378139826 від 06.05.2026 на суму 20 000 гривень, копію квитанції АТ «Ощадбанк» від 08.06.2026 на суму 10 616,60 гривень, копію платіжної інструкції № 2278509112826 від 08.06.2026 на суму 10 616,60 гривень.
Позивач свого представника в призначене судове засідання не направив, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджено довідками про доставку електронного документу в кабінет «Електронного суду». До суду подано клопотання виконавчого директора Позняка А.В., в якому він просив розглянути справу без присутності представника позивача.
Відповідач ОСОБА_1 в призначене судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином. До суду подала клопотання, в яком просила розглянути справу за її відсутності та відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені, інфляційних втрат та три проценти річних з тих підстав, що нею після відкриття провадження у справі сплачено борг за житлово-комунальні послуги в розмірі 30616,60 гривень в повному обсязі. У разі, якщо суд дійде висновку про наявність підстав для стягнення пені, інфляційних втрат та три проценти річних, то просить зменшити розмір пені з урахуванням факту добровільної сплати заборгованості та наявності статусу пенсіонера (а. с. 118).
Згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого 21 березня 1996 року приватним нотаріусом Славутицького нотаріального округу Київської області та зареєстрованого в реєстрі за № 99, будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності ОСОБА_2 (а. с. 16-17).
Відповідно до пункту 10 частини 1 постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» № 807-ІХ від 17.07.2020 у Київській області утворено Вишгородський район (з адміністративним центром у місті Вишгород) у складі територій Вишгородської міської, Димерської селищної, Іванківської селищної, Петрівської сільської, Пірнівської сільської, Поліської селищної, Славутицької міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.
Виходячи з викладеного, будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .
Як вбачається з матеріалів справи, будинок АДРЕСА_2 підключений до загальноміських систем постачання теплової енергії та постачання гарячої води (а. с. 28).
Виходячи з викладеного, ОСОБА_1 , як власник будинку, розташованого за адресою:  АДРЕСА_1 , є споживачем послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води з особовим рахунком № НОМЕР_1 (а. с. 18).
За положеннями статей 319, 322 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Комунальне підприємство «Управління житлово-комунального господарства» відповідно до частини 4 статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції Закону України № 1198-VII від 10.04.2014, та рішення виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області № 1574-49-VІ від 03.10.2014, як теплопостачальна організація, з 1 листопада 2014 року є виконавцем послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання гарячої води.
Пунктом 2.1 Статуту КП «УЖКГ» в редакції, затвердженій рішенням Славутицької міської ради 03.03.2023 № 783-17-VІІІ, передбачено, що підприємство створюється з метою надання послуг зі здійснення діяльності з виробництва, транспортування, постачання теплової енергії споживачам та надання послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, у порядку, встановленому законодавством (а. с. 57-62).
Постачання теплової енергії позивачем здійснювалося на підставі ліцензії серії АГ № 500119, виданої 01.12.2010 Національною комісією регулювання електроенергетики України, яка відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 03.11.2015 № 2700, переоформлена на безстрокову, а також ліцензій Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, які видані на постачання теплової енергії та транспортування теплової енергії магістральними і місцевими (розподільчими) тепловими мережами, виробництва теплової енергії розпорядженням голови Київської обласної державної адміністрації № 342 від 26 червня 2017 року (а. с.63-67).
Правовідносини, які виникли між сторонами у даній справі, регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VІІІ, який введений в дію з 01 травня 2019 року, Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830, та Правилами надання послуги з постачання гарячої води, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1182.
Відповідно до частини першої статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (частина перша). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої цієї статті).
За змістом частини першої статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно з частиною першою статті 641 ЦК України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису.
Відповідно до частин першої і другої статті 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.
Отже, за змістом даних норм відповідь особи про прийняття пропозиції укласти договір - акцепт повинна бути повною і беззастережною. В такому випадку особа, яка зробила пропозицію укласти договір (оферту), у разі беззастережного акцепту цієї пропозиції його адресатом, автоматично стає стороною в договірному зобов`язанні.
За загальним правилом мовчання не є акцептом, якщо інше не випливає із закону, звичаю ділового обороту або з колишніх ділових відносин сторін. Мовчання можна вважати акцептом лише тоді, коли це прямо передбачено договором або законом.
Згідно із статтею 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.
Наведені приписи закону свідчать про обов`язковість договору про надання житлово-комунальних послуг для споживача та неможливість останнього відмовитись від укладання договору, а сам договір є укладеним з моменту, коли споживач акцептував пропозицію офертанта повністю та без застережень або у вигляді конклюдентних дій прийняв оферту, або за умови передбачення такого у договорі або законі не висловив заперечень проти договору у формі мовчання.
Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 листопада 2019 року у справі № 646/834/17, де скасовуючи судові рішення про відмову у стягненні боргу за надані комунальні послуги та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову, Верховний Суд зазначив, що надавач послуг опублікував в газеті у якості пропозиції (оферти) для підписання споживачами публічний договір про надання комунальних послуг, а тому з огляду на те, що відповідач протягом місяця з дня публікації не направив свою письмову відмову укласти договір, то він вважається таким, що прийняв пропозицію позивача про укладення договору. При цьому Верховний Суд керувався тим, що на фізичних осіб покладено законодавчий обов`язок укласти договір та вносити плату за користування послугами, а тому у випадку відсутності прийняття оферти шляхом погодження на укладання договору про надання послуг або конклюдентних дій, які свідчать про прийняття пропозиції, таке прийняття може бути також у вигляді мовчання.
01 травня 2019 року набув чинності та був ведений в дію Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VІІІ (далі Закон № 2189-VІІІ).
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону № 2189-VІІІ до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води.
Згідно з частиною першою статті 10 Закону № 2189-VІІІ, ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.
Як зазначено у частині першій статті 12 Закону № 2189-VІІІ, надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.
За змістом частини другої вказаної статті, договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).
Частиною першою статті 13 Закону № 2189-VІІІ передбачено, що договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку.
Відповідно до частини третьої цієї статті договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.
Згідно з частиною четвертою статті 13 Закону № 2189-VІІІ, з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої цієї статті) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором.
Якщо протягом 30 днів після отримання проекту договору (змін до нього) виконавець комунальної послуги, який одержав проект договору (змін до договору) від споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), не повідомив про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього і при цьому не припинив надання комунальної послуги цьому споживачу (або в інший спосіб засвідчив свою волю до надання відповідної комунальної послуги споживачу), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій споживачем (іншою особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), якщо інше не передбачено цим Законом.
Якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом.
Необґрунтована відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає договір в інтересах споживача) від укладання договору є підставою для припинення в односторонньому порядку виконавцем надання відповідної комунальної послуги такому споживачу.
Відмова будь-якої із сторін від укладання запропонованого другою стороною договору не позбавляє її права звернутися з повторною пропозицією про укладання договору в порядку, визначеному цією частиною.
Як вбачається з частини п`ятої зазначеної статті, публічні договори приєднання про надання комунальних послуг з власниками індивідуальних (садибних) житлових будинків вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги такий власник не вчинив дій щодо відключення (відмови) від комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.
Відповідно до пункту 3 розділу VІ  Прикінцевих та Перехідних положень Закону № 2189-VІІІ договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. У разі якщо договорами про надання комунальних послуг, укладеними до введення в дію цього Закону, передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах.
01 жовтня 2021 року КП «УЖКГ», як виконавцем послуг з постачання теплової енергії, на офіційному веб-сайті підприємства https://www.ugkg-slavutich.org.ua/publichni-dogovori-priєdnannya/ було проінформовано споживачів про можливість обрання моделей договірних відносин та опубліковано публічний договір приєднання про надання послуги з постачання теплової енергії та публічний договір приєднання про надання послуги з постачання гарячої води. 23 листопада 2021 року КП «УЖКГ», як виконавцем послуг з постачання теплової енергії та гарячої води, на офіційному веб-сайті підприємства https://www.ugkg-slavutich.org.ua/publichni-dogovori-priєdnannya/ було опубліковано Додаткову угоду № 1 про внесення змін до типового індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії від 01.11.2021, та Додаткову угоду № 1 про внесення змін до типового індивідуального договору про надання послуг з постачання гарячої води від 01.11.2021, які набрали чинності 23 грудня 2021 року. 01 січня 2024 року було опубліковано КП «УЖКГ», як виконавцем послуг з постачання гарячої води, на офіційному веб-сайті підприємства https://www.ugkg-slavutich.org.ua/publichni-dogovori-priєdnannya/ Додаткову угоду № 2 про внесення змін до типового індивідуального договору про надання послуги з постачання гарячої води від 01.11.2021, яка набрала чинності 01 лютого 2024 року (а. с. 19-27).
Відповідно до пункту 4 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830 (далі Правила № 830), послуга надається споживачу для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт споживача для потреб опалення та приготування гарячої води.
Положеннями пункту 13 Правил № 830 визначено, що надання послуги здійснюється виключно на договірних засадах.
Послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».
З пропозицією про укладення договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги») може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором, або шляхом надсилання через Єдину платформу електронного повідомлення з пропозицією укласти електронний договір (офертою) (за наявності електронних кабінетів у споживача та виконавця).
Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем.
Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги або надсилання через Єдину платформу електронного повідомлення про прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепт), наданої відповідно до вимог статей 10 та 11 Закону України «Про електронну комерцію» (за наявності електронних кабінетів у споживача та виконавця).
Відповідно до пункту 4 Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1182 (далі Правила № 1182), послуга надається споживачу згідно з умовами типового договору про надання послуги, що укладається з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - договір), та вимогами цих Правил.
Відповідний договір може бути укладений в електронній формі з використанням цифрової інтегрованої інформаційно-аналітичної системи «Єдина платформа житлово-комунальних послуг» (далі - Єдина платформа) (за наявності електронних кабінетів у споживача та виконавця).
Згідно з пунктом 12 Правил № 1182 надання послуги здійснюється виключно на договірних засадах.
Послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».
З пропозицією про укладення договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги») може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором, або шляхом надсилання через Єдину платформу електронного повідомлення з пропозицією укласти електронний договір (офертою) (за наявності електронних кабінетів у споживача та виконавця).
Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем.
Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги або надсилання через Єдину платформу електронного повідомлення про прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепт), наданої відповідно до вимог статей 10 та 11 Закону України «Про електронну комерцію» (за наявності електронних кабінетів у споживача та виконавця).
З урахуванням наведених положень Закону № 2189-VІІІ, Правил № 830, Правил № 1182, суд дійшов висновку, що з 1 листопада 2021 року вважаються укладеними індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії та індивідуальний договір про надання послуги з постачання гарячої води між виконавцем послуг КП «УЖКГ» та споживачем ОСОБА_1 , які розміщені на офіційному веб-сайті КП «УЖКГ», оскільки протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги власник не вчинила дій щодо відключення (відмови) від комунальної послуги.
Відповідно до пункту 1 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства», розміщеного на офіційному веб-сайті https://www.ugkg-slavutich.org.ua, цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води індивідуальному споживачу. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України.
В пункті 2 Типового індивідуального договору зазначено, що даний договір набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на офіційному веб-сайті КП «УЖКГ» https://www.ugkg-slavutich.org.ua.
Згідно з пунктом 4 Типового індивідуального договору фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема, надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги.
Пунктом 5 Типового індивідуального договору передбачено, що виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.
Відповідно до пункту 32 Типового індивідуального договору розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця.
Як вбачається з пункту 34 Типового індивідуального договору, споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.
Відповідно до пункту 1 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання гарячої води Комунального підприємства «Управління житлово-комунальним господарством», розміщеного на офіційному веб-сайті https://www.ugkg-slavutich.org.ua, цей договір є публічним договором приєднання, що укладається з метою надання послуги з постачання гарячої води індивідуальному споживачу. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України.
В пункті 2 Типового індивідуального договору зазначено, що даний договір вважається укладеним через 30 днів з моменту розміщення на офіційному веб-сайті КП «УЖКГ» https://www.ugkg-slavutich.org.ua.
Згідно з пунктом 4 Типового індивідуального договору, фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема, надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги.
Пунктом 5 Типового індивідуального договору передбачено, що виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу та відшкодовувати витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) в строки і на умовах, що визначені цим договором.
Відповідно до пункту 32 Типового індивідуального договору, розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги, обсягу теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування та плата за послугу нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку розміру плати за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно.
Як вбачається з пункту 34 Типового індивідуального договору, споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.
Фактом приєднання споживача ОСОБА_1 до умов договору про надання послуги з постачання теплової енергії та договору про надання послуги з постачання гарячої води (акцептування договору) є вчинення споживачем дій, які свідчать про її бажання укласти договір, зокрема, факт отримання послуги, що підтверджено витягом технологічної схеми приєднання будинку АДРЕСА_2 , до системи постачання теплової енергії та постачання гарячої води, встановленням приладів обліку в будинку № 24/2 Київського кварталу, та фактичним споживанням теплової енергії згідно із зазначенням вартості спожитої теплової енергії та гарячої води в довідці про заборгованість (а. с. 18, 28-30).
Згідно з довідкою про заборгованість за послуги постачання теплової енергії та постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 , заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за період з 31 жовтня 2024 року по 28 лютого 2026 року становить 30 616 гривень 60 копійок (а. с. 18).
Тарифи на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, що надаються населенню суб`єктом господарювання, який є виконавцем цих послуг, встановлені рішеннями виконавчого комітету Славутицької міської ради № 403 від 05.10.2023, № 1733 від 11.10.2024, № 484 від 08.10.2025 (а. с. 67-72).
Пунктом 5 частини другої статті 7 Закону № 2189-VІІІ на споживача покладено обов`язок оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Абзацом 6 статті 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
Відповідно до вимог статті 25 Закону України «Про теплопостачання» у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.
Згідно із статтею 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до положень частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із частиною другою статті 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
За змістом статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Слід зазначити, що ухвалою суду від 15 червня 2026 року провадження у справі за позовною заявою Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, інфляційних втрат, трьох процентів річних та пені, в частині стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води в розмірі 30 616,60 гривень закрито на підставі пункту 4 частини першої статті 255 ЦПК України за клопотанням позивача в зв`язку із сплатою відповідачем заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води в розмірі 30 616,60 гривень після відкриття провадження у справі.
Зазначені обставини підтверджені копією квитанції АТ «Ощадбанк» від 06.05.2026 на суму 20 000 гривень, копією платіжної інструкції № 2246378139826 від 06.05.2026 на суму 20 000 гривень, копією квитанції АТ «Ощадбанк» від 08.06.2026 на суму 10 616,60 гривень, копією платіжної інструкції № 2278509112826 від 08.06.2026 на суму 10 616,60 гривень, які ухвалою суду від 15 червня 2026 року долучені до матеріалів справи( а.с. 119-122). 
Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно з пунктом 10 частини другої статті 7 Закону № 2189-VІІІ індивідуальний споживач зобов`язаний, зокрема, у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг.
Відповідно до частини першої статті 26 Закону № 2189-VІІІ у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку внесення плати за житлово-комунальні послуги. Пеня не нараховується за умови наявності заборгованості держави за надані населенню пільги та житлові субсидії та/або наявності у споживача заборгованості з оплати праці, підтвердженої належним чином.
Як вбачається з пункту 45 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії від 01 листопада 2021 року, у разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, що настає за останнім днем граничного строку внесення плати за послугу. Пеня не нараховується за умови наявності заборгованості держави за надані населенню пільги та житлові субсидії та/або наявності у споживача заборгованості з оплати праці, підтвердженої належним чином.
Пунктом 45 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання гарячої води від 01 листопада 2021 року передбачено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, що настає за останнім днем граничного строку внесення плати за послугу. Пеня не нараховується за умови наявності заборгованості держави за надані населенню пільги та житлові субсидії та/або наявності у споживача заборгованості з оплати праці, підтвердженої належним чином.
Закріплені в пункті 10 частини другої статті 7 Закону № 2189-VІІІ правові норми щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох процентів річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами, що підлягають сплаті кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.
Так, пункт 1 постанови Кабінету Міністрів України № 206 від 05 березня 2022 року «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» викладено в новій редакції, яким передбачено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням ( у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 р. № 285).
Отже, з дня набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України № 1405 від 29 грудня 2023 року скасовано заборону на нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, крім тих, які нараховані на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням за умов, визначених пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 206 від 05 березня 2022 року (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України № 1405 від 29 грудня 2023 року).
В позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача на його користь інфляційні втрати за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за період з 1 листопада 2024 року по 13 березня 2026 року в розмірі 2 519,99 гривень; три проценти річних за період з 01 листопада 2024 року по 13 березня 2026 року в розмірі 1 031,61 гривень; пеня за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії та гарячої води за період з 01 листопада 2024 року по 13 березня 2026 року в розмірі 1 636,92 гривень; інфляційні втрати за несвоєчасне виконання рішення суду № 377/868/24 від 12 грудня 2024 року, нараховані за період з 05.10.2024 по 27.08.2025 в розмірі 3 061,71 гривень; три проценти річних за період з 05 жовтня 2024 року по 27 серпня 2025 року в розмірі 570,07 гривень; пеня за несвоєчасне та/або неповне виконання рішення суду № 377/868/24 від 12 грудня 2024 року, нарахована за період з 05 жовтня 2024 року по 27 серпня 2025 року в розмірі 694,34 гривень, всього на загальну суму 9 514,64 гривень.
Як встановлено в судовому засіданні, рішенням Славутицького міського суду Київської області від 12 грудня 2024 року, що набрало законної сили 13 січня 2025 року, у справі № 377/868/24, провадження № 2/377/462/24 за позовом Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, централізованого постачання холодної води та водовідведення, штрафних санкцій, стягнуто із ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, централізованого постачання холодної води та водовідведення, за період з 28.10.2014 по 31.08.2024, в розмірі 30 882,08 гривень, а також за період з січня 2024 року по липень 2024 року інфляційні втрати в розмірі 5 240,71 гривень, три процента річних в розмірі 1 801,76 гривень, пеню в розмірі 392,69 гривень (а. с. 89-106).
Постановою про відкриття виконавчого провадження, винесеною приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Дубровіним С.І., відкрито виконавче провадження № 77325336 з виконання виконавчого листа № 377/868/24, виданого 29.01.2025 Славутицьким міським судом Київської області про стягнення із ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Управління житлово-комунального підприємства» заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, централізованого постачання холодної води та водовідведення за період з 28.10.2014 по 31.08.2024 в розмірі 30 882,08 гривень (а. с. 40).
Постановою про відкриття виконавчого провадження, винесеною приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Дубровіним С.І., відкрито виконавче провадження № 77325364 з виконання виконавчого листа № 377/868/24, виданого 29.01.2025 Славутицьким міським судом Київської області про стягнення із ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Управління житлово-комунального підприємства» інфляційних втрат в розмірі 5240,71 гривень, три процента річних в розмірі 1801,76 гривень, пені в розмірі 392,69 гривень, на загальну суму 7435,16 гривень (а. с. 41).
Відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження № 77325336 від 27.08.2025, виконавче провадження № 77325336 з виконання виконавчого листа № 377/868/24, виданого 29.01.2025 Славутицьким міським судом Київської області про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, централізованого постачання холодної води та водовідведення за період з 28.10.2014 по 31.08.2024 в розмірі 30 882,08 гривень, закінчено (зв. ст. а. с. 40).
Як вбачається з постанови про закінчення виконавчого провадження № 77325364 від 08.04.2025, виконавче провадження № 77325364 виконання виконавчого листа № 377/868/24, виданого 29.01.2025 Славутицьким міським судом Київської області про стягнення штрафних санкцій в розмірі 7 435,16 гривень – закінчено (зв. ст. а. с. 41).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 квітня 2024 року у справі № 657/1024/16-ц (провадження № 14-5цс23) зауважила, що оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і трьох процентів річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.
Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18) вказала, що чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України сум. Вирішення судом спору про стягнення грошових коштів за договором не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу.
Суд, перевіривши розрахунок наданий позивачем, дійшов висновку, що розмір інфляційних втрат за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, нарахований за період з листопада 2024 року по 13 березня 2026 року складає 2 519,99 гривень; розмір трьох процентів річних за період з 01 листопада 2024 року по 13 березня 2026 року складає 1 031,61 гривень; розмір пені за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії та гарячої води за період з 01 листопада 2024 року по 13 березня 2026 року складає 1 636,92 гривень.
Перевіривши розрахунок наданий позивачем, суд дійшов висновку, що розмір інфляційних втрат за несвоєчасне виконання рішення суду № 377/868/24 від 12 грудня 2024, нарахований за період з 05.10.2024 по 27.08.2025 складає 3 061,71 гривень; розмір трьох процентів річних за період з 05 жовтня 2024 року по 27 серпня 2025 року складає 570,07 гривень; розмір пені за несвоєчасне та/або неповне виконання рішення суду № 377/868/24 від 12 грудня 2024 року, нарахований за період з 05 жовтня 2024 року по 27 серпня 2025 року складає 694,34 гривень.
Вказані розрахунки відповідачами не спростовані (а. с. 47-51).
В даному випадку факт порушення відповідачем зобов`язань щодо своєчасної оплати за надані житлово - комунальні послуги за період з 31 жовтня 2024 року по 28 лютого 2026 року та виконання рішення Славутицького міського суду Київської області від 12 грудня 2024 року, що набрало законної сили 13 січня 2025 року, у справі № 377/868/24, провадження № 2/377/462/24 за позовом Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, централізованого постачання холодної води та водовідведення, штрафних санкцій, встановлений, а наявність непогашеної заборгованості перед виконавцем послуг Комунальним підприємством «Управління житлово-комунального господарства» підтверджена матеріалами справи.
За змістом статі 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки єспособом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання.
Такі висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) та № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18), від 13 листопада 2019 року у справі № 922/3095/18 (провадження № 12-105гс19), від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19), від 07 лютого 2024 року у справі № 910/3831/22 (провадження № 12-45гс23).
Інфляційні втрати та проценти річних є спеціальним видом цивільно-правової відповідальності за прострочення грошового зобов`язання і входять до складу такого зобов`язання (постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05 липня 2019 року у справі № 905/600/18).
Три проценти річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом) є законодавчо встановленим та мінімальним розміром процентів річних, на які може розраховувати кредитор у разі неналежного виконання зобов`язання боржником. Тому розмір процентів річних, який становить три проценти річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом), не підлягає зменшенню судом. Інфляційні втрати не є штрафними санкціями чи платою боржника за користування коштами кредитора, вони входять до складу грошового зобов`язання і виступають способом захисту майнового права та інтересу. Тому, суд не може зменшити розмір інфляційних втрат.
Вказані правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2025 у справі № 903/602/24 ( провадження № 12-19гс25).
Вирішуючи доводи відповідача про зменшення розміру пені, нарахованої за несвоєчасне здійснення платежів з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, суд виходить такого.
Пунктом 10 частини 2 статті 7 Закону № 2189-VІІІ передбачено, що споживач зобов`язаний у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг.
Відповідно до частини першої статті 26 Закону № 2189-VІІІ у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.
Нарахування пені починається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку внесення плати за житлово-комунальні послуги.
Пеня не нараховується за умови наявності заборгованості держави за надані населенню пільги та житлові субсидії та/або наявності у споживача заборгованості з оплати праці, підтвердженої належним чином.
Пунктом 45 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії від 01 листопада 2021 року та пунктом 45 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання гарячої води від 01 листопада 2021 року передбачено обов`язок споживача сплачувати пеню у разі несвоєчасного здійснення платежів в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. 
Відповідно до частини третьої статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Як встановлено судом, позивачем нараховано пеню за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії та гарячої води за період з 01 листопада 2024 року по 13 березня 2026 року в розмірі 1 636,92 гривень. Також позивачем нараховано пеню за несвоєчасне та/або неповне виконання рішення суду № 377/868/24 від 12 грудня 2024 року за період з 05 жовтня 2024 року по 27 серпня 2025 року в розмірі 694,34 гривень.
Слід зазначити, що розмір пені, нарахований за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії та гарячої води за період з 01 листопада 2024 року по 13 березня 2026 року - 1 636,92 гривень, та розмір пені, нарахований за несвоєчасне та/або неповне виконання рішення суду № 377/868/24 від 12 грудня 2024 року за період з 05 жовтня 2024 року по 27 серпня 2025 року – 694,34 гривень, не перевищує суму заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. Крім того, подаючи клопотання про зменшення розміру пені, відповідач не зазначила, причини, з яких вона не сплачувала своєчасно вартість спожитих послуг з постачання теплової енергії та гарячої води, розмір її отримуваних доходів, що свідчив би про її скрутне матеріальне становище, та не зазначила інших обставин, які мають істотне значення для вирішення питання про зменшення розміру пені. Сплата заборгованості з наданих послуг по постачанню теплової енергії та гарячої води після відкриття провадження у справі і наявність пенсійного посвідчення без довідки про розмір отримуваних доходів не є тими обставинами, які мають істотне значення для вирішення питання про зменшення розміру пені.
Таким чином, з відповідача ОСОБА_1 підлягають стягненню на користь позивача інфляційні втрати за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за період з листопада 2024 року по 13 березня 2026 року в розмірі 2 519,99 гривень; три проценти річних за період з 01 листопада 2024 року по 13 березня 2026 року в розмірі 1 031,61 гривень; пеня за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії та гарячої води за період з 01 листопада 2024 року по 13 березня 2026 року в розмірі 1 636,92 гривень; інфляційні втрати за несвоєчасне виконання рішення суду № 377/868/24 від 12 грудня 2024 року, нараховані за період з 05.10.2024 по 27.08.2025 в розмірі 3 061,71 гривень; три проценти річних за період з 05 жовтня 2024 року по 27 серпня 2025 року в розмірі 570,07 гривень; пеня за несвоєчасне та/або неповне виконання рішення суду № 377/868/24 від 12 грудня 2024 року, нарахована за період з 05 жовтня 2024 року по 27 серпня 2025 року, в розмірі 694,34 гривень, всього на загальну суму 9 514,64 гривень.
За змістом частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до платіжних інструкції № 470 від 22.04.2025, 538 від 19.05.2025, № 187 від 23.02.2026 позивачем сплачено судовий збір в сумі 3 328 гривень (а. с. 4-6). Вказана сума судового збору була зарахована до спеціального фонду державного бюджету України (а. с. 1-3). 
Виходячи з того, що позивачем сплачено судовий збір в розмірі 3 328 гривень, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 3 328 гривень, оскільки відповідачем сплачена заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води після відкриття провадження у справі.
На підставі викладеного, керуючись статтями 258, 263-265 ЦПК України,-
В И Р І Ш И В:
Позов задовольнити. 
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» інфляційні втрати, три проценти річних, пені в загальному розмірі 9 514,64 гривень.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 3 328 гривень.
Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду. Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
Позивач – Комунальне підприємство «Управління житлово-комунального господарства», код ЄДРПОУ 31476318, місцезнаходження: Київська область, Вишгородський район, місто Славутич, вулиця Військових будівельників, будинок 8.
Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .
Повне рішення суду складено 15 червня 2026 року.

Суддя  Н. Ф. Теремецька