КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 752/22657/25
Провадження № 3-зв/824/17/2026
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 травня 2026 року м. Київ
Київський апеляційний суд у складі судді ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву захисника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 про відвід судді Київського апеляційного суду ОСОБА_4 від участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 на постанову Голосіївського районного суду міста Києва 30 грудня 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

в с т а н о в и в:

У провадженні Київського апеляційного суду перебуває справа № 752/22657/25 про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3  на постанову Голосіївського районного суду м. Києва 30 грудня 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124КУпАП.
Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного суду від 04 лютого 2026 року визначено склад суду для розгляду даної справи: головуючий суддя (суддя-доповідач) - ОСОБА_4 
27 квітня 2026 року до апеляційного суду надійшла заява захисника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 від участі у розгляді справи № 752/22657/25 з підстав наявності обставин, які викликають сумнів в неупередженості цієї судді.
Заява обґрунтована тим, що в ході судового засідання 27 квітня 2026 року о 09:40 год адвокатом було заявлено усне клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату та час у зв`язку з тим, що його підзахисний ОСОБА_2 не зміг прибути на вказаний час до суду для участі у судовому засіданні, хоча бажав та бажає приймати участь у судовому розгляді. Головуючий суддя ОСОБА_4 відмовила у задоволенні даного клопотання та вирішила здійснювати розгляд справи без участі ОСОБА_2 . Вказані дії головуючого судді ОСОБА_4 викликають сумнів в її об`єктивності та неупередженості під час розгляду справи № 752/22657/25.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного судувід 27 квітня 2026 року для розгляду вказаної заяви про відвід судді у справі № 752/22657/25 призначено головуючого суддю - ОСОБА_1 .
У призначене судове засідання по розгляду заяви про відвід з`явився захисник ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_3 , який підтримав заявлені вимоги про відвід.
ОСОБА_5 та його представник - адвокат ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду заяви про відвід повідомлені належним чином, причин неявки суду не повідомили, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що їх неявка не перешкоджає розгляду заяви.
Дослідивши матеріали справи та обставини заявленого відводу, апеляційний суд приходить до такого висновку.
Так, нормами чинного КУпАП не врегульовано питання вирішення відводу судді у справі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим необхідно застосовувати аналогію закону та при вирішенні цього питання керуватись нормами Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України).
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), згідно з якою з огляду на каральну мету стягнення провадження у справах про адміністративне правопорушення є кримінальним для цілей застосування Конвенції (рішення у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року, рішення у справі «Лучанінова проти України» від 09 червня 2011 року), питання про відвід судді повинно бути розглянуте за аналогією закону, тобто у передбаченому ст.ст. 75-83 КПК України порядку.
Відповідно до положень ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, зокрема, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Відвід повинен бути вмотивованим.
Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженнінаявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
У разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленомучастиною третьою статті 35цього Кодексу (ч. 1 ст. 81 КПК України).
ЄСПЛ неодноразово вказував, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (Білуха проти України, N 33949/02, § 49 - 52, від 9 листопада 2006 року).
Як вбачається зі змісту заявленого відводу судді Київського апеляційного суду ОСОБА_4 , захисником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, адвокатом ОСОБА_3 фактично висловлено незгоду із процесуальним рішенням цієї судді щодо відмови у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи та продовження судового розгляду за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що не свідчить про існування об`єктивно обґрунтованих обставин, що викликають сумнів в неупередженості складу суду.
Слід врахувати, що головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді. ЄСПЛ зазначає, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду».
Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».У випадку ж самовідводу сам суддя повинен бути переконаним, що є достатньо фактів, які свідчать про його безсторонність.
Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими» (рішення ЄСПЛ від 9 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» (Belukha v. Ukraine), заява № 33949/02).
Одночасно висновки або позиції суддів, висловлені у судових рішеннях, не можуть бути підставою для відводу, оскільки тлумачення закону у поєднанні з обставинами справи є підґрунтям здійснення правосуддя і у протилежному випадку судді позбавляються можливості на висловлення позиції при розгляді інших подібних справ у подальшому.
Неможливість для учасника справи заявити відвід з підстав незгоди з рішенням, в тому числі процесуальним, або окремою думкою судді в інших справах чи висловленою публічно думкою судді щодо того чи іншого юридичного питання обґрунтовується необхідністю дотримання одного з найважливіших принципів судочинства - nemoiudexin causasua(ніхто не може бути суддею у власній справі), який виключає для учасника процесу можливість обирати суддю на власний розсуд, зокрема, шляхом заявлення відводів тим суддям, відома правова позиція яких позивача не влаштовує.
При аналізі поданої заяви про відвід та матеріалів справи про адміністративне правопорушення не встановлено, що в очах розумного спостерігача може виникнути сумнів в неупередженості судді Київського апеляційного суду ОСОБА_4 під час розгляду справи № 752/22657/25, а доводи захисника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 фактично зводяться до його незгоди із процесуальним рішенням судді щодо відмови у відкладенні розгляду справи, що не може слугувати належною і достатньою підставою для відводу.
Доводи адвоката ОСОБА_3 про те, що головуючий суддя у цій справі порушила право ОСОБА_2 на доступ до правосуддя, не відклавши розгляд справи за наявності відповідного клопотання захисту, не заслуговують на увагу. 
Згідно із ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 рішення у справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom, заява № 8225/78), пункт 96 рішення у справі «Кромбах проти Франції» (Krombach v. France, заява № 29731 /96).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 грудня 2024 року у справі № 990SCGC/20/24 зазначила, що ЄСПЛ неодноразово висловлював позицію, згідно з якою відкладення розгляду справи має бути з об`єктивних причин і не суперечити дотриманню розгляду справи у розумні строки. Так, у рішенні у справі «Цихановський проти України» (Tsykhanovsky v. Ukraine) ЄСПЛ зазначив, що саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.
Верховний Суд також неодноразово у своїх судових рішеннях, зокрема у справах № 802/562/18-а, № 826/4504/17, звертав увагу на те, що «повноваження щодо відкладення судового розгляду на підставі поданого учасниками судового процесу клопотання є дискреційними».
Таким чином, залишенням судом апеляційної інстанції клопотання адвоката ОСОБА_3 про відкладення розгляду справи без задоволення за присутності у судовому засідання самого захисника, який подав скаргу, без документального підтвердження поважності причини неявки до суду  ОСОБА_2 і за умови завчасного повідомлення учасників провадження про призначене судове засідання, жодним чином не порушуються право особи, в інтересах якої подано скаргу, на прийняття участі в усному розгляді справи про адміністративне правопорушення.
Апеляційний суд відзначає, що незгода учасника провадження з процесуальними рішеннями суду (судді), що прийняті в межах його повноважень, реалізованих згідно з вимогами процесуального закону, не може слугувати підставою для відводу складу суду та вказувати на наявність сумнівів в неупередженості судді у справі.
За таких обставин посилання захисника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 не свідчать про наявність підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, для відводу судді Київського апеляційного суду ОСОБА_4 від участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення за його апеляційною скаргою на постанову Голосіївського районного суду м. Києва 30 грудня 2025 року, відтак у задоволенні його заяви про відвід слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 268, 294 КУпАП, ст.ст. 75, 80, 81 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви захисника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 про відвід судді Київського апеляційного суду ОСОБА_4 від участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 на постанову Голосіївського районного суду міста Києва 30 грудня 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського 
апеляційного суду  ОСОБА_1