ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Симона Петлюри, 16/108, м. Київ, 01032, тел. (044) 235-95-51, е-mail: inbox@ko.arbitr.gov.ua

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2026 р.  м. Київ Справа №911/354/25 

За позовом Фермерського господарства «Осадчук фемілі енд партнерс» (11716, Житомирська обл., Звягельський р-н, с. Слобода-Романівська, вул. 40 Річчя Перемоги, 23а)
до Товариства з обмеженою відповідальністю «БСМ Євростандарт» (08628, Київська обл., Обухівський р-н, с. Безп`ятне, вул. Васильківська, 72-Г)
про стягнення 3829468,22 грн
та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БСМ Євростандарт» (08628, Київська обл., Обухівський р-н, с. Безп`ятне, вул. Васильківська, 72-Г)
до Фермерського господарства «Осадчук фемілі енд партнерс» (11716, Житомирська обл., Звягельський р-н, с. Слобода-Романівська, вул. 40 Річчя Перемоги, 23а)
про стягнення 4082023,07 грн, зобов`язання передати товар та визнання укладеними договору та додаткової угоди
Суддя Третьякова О.О.
Без виклику представників сторін
Обставини справи:
Господарським судом Київської області розглянута справа №911/354/25 за первісним позовом Фермерського господарства «Осадчук фемілі енд партнерс» (далі - позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом, Фермерське господарство) про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «БСМ Євростандарт» (далі - відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом, Товариство) 3829468,22 грн заборгованості та за зустрічним позовом Товариства до Фермерського господарства про стягнення 4082023,07 грн, зобов`язання передати товар та визнання укладеними договору та додаткової угоди.
Рішенням Господарського суду Київської області від 23.01.2026 у справі №911/354/25 (повний текст складено та підписано 01.06.2026), надалі – рішення у справі №911/354/25:
- первісні позовні вимоги Фермерського господарства до Товариства про стягнення 4082023,07 грн задоволені частково, а саме в частині стягнення 847978,11 грн основного боргу, 17122,19 грн пені, 1881,81 грн 3% річних, а також присуджено 10403,79 грн судового збору на користь Фермерського господарства;
- відмовлено в задоволенні решти первісних позовних вимог Фермерського господарства до Товариства;
- зустрічні позовні вимоги Товариства до Фермерського господарства про стягнення 4082023,07 грн, зобов`язання передати товар та визнання укладеними договору та додаткової угоди задоволені частково, а саме в частині стягнення 180000,00 грн основного боргу, 4710,24 грн інфляційних втрат, 1315,46 3% річних, 14663,07 грн пені, 212806,00 грн збитків, а також присуджено 4961,94 грн судового збору на користь Товариства;
- відмовлено в задоволенні решти зустрічних позовних вимог Товариства до Фермерського господарства;
- на підставі частини 11 ст.238 Господарського процесуального кодексу України проведено зустрічне зарахування присуджених до стягнення сум за первісним та зустрічним позовами та стягнуто різницю між ними на користь сторони, якій присуджено більшу грошову суму, а саме стягнуто з Товариства на користь Фермерського господарства 453487,34 грн основного боргу та 5441,85 грн судового збору.
При ухваленні рішення у справі №911/354/25 питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи в суді першої інстанції, судом вирішено не було, враховуючи, що в судовому засіданні 15.01.2026 до закінчення судових дебатів обидві сторони зробили заяву про їхній намір подати докази понесення судових витрат на професійну правничу допомогу протягом 5-ти днів після ухвалення рішення у справі.
29.01.2026 до Господарського суду Київської області від Товариства надійшла заява від 28.01.2026 про ухвалення додаткового рішення (вх.№ суду 703 від 29.01.2026), надалі – заява Товариства про ухвалення додаткового рішення, згідно з якою Товариство просить стягнути з Фермерського господарства 142700,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених Товариством на підставі договору про надання правничої допомоги від 07.02.2025 №Ю-22.
Крім того, 29.01.2026 до Господарського суду Київської області від Фермерського господарства надійшла заява від 28.01.2026 про ухвалення додаткового рішення (вх.№ суду 704 від 29.01.2026), надалі – заява Фермерського господарства про ухвалення додаткового рішення, згідно з якою Фермерське господарство просить стягнути з Товариства 63891,50 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених Фермерським господарством на підставі договору про надання правничої допомоги від 15.01.2024 №CL-0311.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 01.06.2026 вказані заяви Товариства та Фермерського господарства про ухвалення додаткового рішення прийняті до розгляду, запропоновано сторонам справи надати суду письмові пояснення чи заперечення з приводу поданих заяв про ухвалення додаткового рішення протягом 10 днів з моменту отримання ухвали.
08.06.2026 від Товариства надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги до розміру, у якому Товариство просить відмовити повністю у задоволенні заяви Фермерського господарства про ухвалення додаткового рішення. Товариство при цьому посилається на необґрунтованість заявленого Фермерським господарством розміру витрат на професійну правничу допомогу.
Розглянувши заяву Товариства про ухвалення додаткового рішення та заяву Фермерського господарства про ухвалення додаткового рішення та відповідні заперечення Товариства, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що вказані заяви підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до пункту 3 частини 1 ст.244 Господарського процесуального кодексу України (ГПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. 
Відповідно до частини 1 ст.124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Частиною 8 ст.129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Згідно з частиною 1 ст.221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Отже, практична реалізація принципу відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 цього Кодексу);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 цього Кодексу): подання (1) заяви про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;
3) розподіл судових витрат (стаття цього 129 Кодексу).
Щодо заяви Товариства про ухвалення додаткового рішення:
У поданому до суду 27.02.2025 відзиві на первісний позов та зустрічній позовній заяві Товариство (яке є у цій справі є відповідачем за первісним позовом та позивачем за зустрічним позовом) зазначило, що Товариство очікує понести у зв`язку із розглядом справи витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн і що остаточна сума понесених витрат буде додатково повідомлена Товариством пізніше.
Також Товариство у своєму відзиві на первісний позов від 27.02.2025 зазначало, що заявлений Фермерським господарством попередній (орієнтовний) розмір витрат на правову допомогу в сумі 80000,00 грн у цій справі не відповідає критеріям реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру. 
У поданій до суду 01.04.2025 заяві про зміну предмета позову, яка містила зустрічну позовну заяву в новій редакції, Товариство також, як і в зустрічній позовній заяві в редакції від 27.02.2025, зазначало, що Товариство очікує понести у зв`язку із розглядом справи витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн і що остаточна сума понесених витрат буде додатково повідомлена Товариством пізніше.
Представництво Товариства в суді першої інстанції у цій справі здійснювала адвокат Адвокатського об`єднання «КАНО» Кирилець М.О. на підставі ордера адвоката від 07.02.2025 та договору про надання правової допомоги від 07.02.2025 №Ю-22.
Рішення суду від 23.01.2026 у цій справі ухвалено частково на користь Товариства та частково на користь Фермерського господарства.
У заяві від 28.01.2026 про ухвалення додаткового рішення Товариство просить стягнути з Фермерського господарства 142700,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, що суттєво більше, ніж заявлений попередній розмір цих витрат (20000,00 грн). 
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в загальній сумі 147200,00 грн Товариством разом із заявою від 28.01.2026 про ухвалення додаткового рішення надано також такі докази:
- договір про надання правничої допомоги від 07.02.2025 №Ю-22, укладений Товариством з Адвокатським об`єднанням “КАНО”. Основний текст вказаного договору від 07.02.2025 не містить конкретного виду та обсягу правової допомоги та умов її надання (вид, строки, обсяг, вартість тощо), у зв`язку із якою Товариство-клієнт та адвокатське об`єднання уклали цей договір. Відповідно до пункту 4.2 цього договору від 07.02.2025 види робіт та вартість послуг, вступ, гонорар успіху вказується в Додаткових угодах до цього договору;
- додаткову угоду №1 від 10.02.2025 до договору про надання правничої допомоги від 07.02.2025 №Ю-22. Згідно із пунктом 1 вказаної Додаткової угоди №1 від 10.02.2025 вказана додаткова угода за домовленістю сторін визначає порядок оплати витрат на правничу допомогу Адвокатського об`єднання за надання правничої допомоги Клієнту у судовій справі №911/354/25. У пункті 3 вказаної Додаткової угоди №1 від 10.02.2025 містяться фіксовані розцінки на кожну окрему виконану роботу/надану послугу адвокатів Адвокатського об`єднання, серед яких, зокрема: підготовка та подання відзиву на позову заяву – від 8000,00 грн, підготовка зустрічного позову – від 25000,00 грн, участь в судових засіданнях – 4200,00 грн за годину; підготовка та подача заперечень/відповіді на відзив – від 10000,00 грн;
- рахунки-фактури на загальну суму 147200,00 грн, серед яких: рахунок №1130 від 07.02.2025 на суму 20000,00 грн на сплату передоплати, рахунок-фактура №116 від 10.03.2025 на суму 41500,00 грн за правничі послуги (період надання послуг в рахунку не вказаний), рахунок №30042025/л-3 від 30.04.2025 на суму 25400,00 грн на оплату послуг за квітень 2025, рахунок №31052025/л-4 від 31.05.2025 на суму 6200,00 грн на оплату послуг за травень 2025; рахунок №30062025/л-5 від 30.06.2025 на суму 6200,00 грн на оплату послуг за червень 2025, рахунок №31072025/л-6 від 31.07.2025 на суму 4200,00 грн на оплату послуг за липень 2025, рахунок №31082025/л-7 від 31.08.2025 на суму 13000,00 грн на оплату послуг за серпень 2025, рахунок №30092025/л-8 від 30.09.2025 на суму 5200,00 грн на оплату послуг за вересень 2025, рахунок №31122025/л-9 від 31.12.2025 на суму 8400,00 грн на оплату послуг за листопад-грудень 2025, рахунок №27012026/л-10 від 27.01.2026 на суму 12600,00 грн на оплату послуг за січень 2026; 
- акти приймання-передачі наданих послуг на загальну суму 142700,00 грн (із деталізацією наданих адвокатом послуг, їх видом, обсягом, вартістю), серед яких: акт №00111 від 10.03.2025 на суму 61500,00 грн, акт №30042025/л-3 від 30.04.2025 на суму 25400,00 грн, акт №31052025/л-4 від 31.05.2025 на суму 6200,00 грн, акт №30062025/л-5 від 30.06.2025 на суму 6200,00 грн, акт №31072025/л-6 від 31.07.2025 на суму 4200,00 грн, акт №31082025/л-7 від 31.08.2025 на суму 13000,00 грн, акт №30092025/л-8 від 30.09.2025 на суму 5200,00 грн, акт №31122025/л-9 від 31.12.2025 на суму 8400,00 грн, акт №27012026/л-10 від 27.01.2026 на суму 12600,00 грн;
- платіжні інструкції на загальну суму 61500,00 грн, а саме платіжну інструкцію від 07.02.2025 №8993 на суму 20000,00 грн та платіжну інструкцію від 11.03.2025 №9120 на суму 41500,00 грн. 
Надаючи оцінку вищевказаним доказам понесення Товариством витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до частини 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Також, згідно з частиною 5 ст.129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 129 цього Кодексу. При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат. Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (правова позиція, викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та постановах Верховного Суду від 01.08.2019 у справі №915/237/18, від 24.10.2019 у справі №905/1795/18, від 17.09.2020 у справі №904/3583/19). 
До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Суд також враховує висновок, що міститься в п.21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц та в п.5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18, відповідно до якого при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West" проти України").
Аналізуючи надані Товариством докази витрат на професійну правничу допомогу, суд відмічає, по-перше, що в перших заявах по суті справі (відзиві на первісний позов та зустрічному позові) Товариство повідомляло, що воно очікує понести витрати на професійну правничу допомогу орієнтовно у розмірі 20000,00 грн. Натомість, у заяві про ухвалення додаткового рішення від 28.01.2026 Товариство заявило до відшкодування за рахунок протилежної сторони витрати на професійну правничу допомогу в сумі 142700,00 грн, що істотно (в сім разів) перевищує їх первісно заявлений розмір. 
Відповідно до частини 6 ст.129 ГПК України якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.
В аспекті можливості Товариства передбачити його витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку суд враховує, що розцінки на послуги адвоката Товариства у цій справі були погоджені Товариством у фіксованому розмірі в додатковій угоді №1 від 10.02.2025 до договору про надання правничої допомоги від 07.02.2025 (в пункті 3 додаткової угоди №1 від 10.02.2025 встановлені такі розцінки, зокрема: підготовка та подання відзиву на позову заяву – від 8000,00 грн, підготовка зустрічного позову – від 25000,00 грн, участь в судових засіданнях – 4200,00 грн за годину; підготовка та подача заперечень/відповіді на відзив – від 10000,00 грн).
Отже, на момент подання ним відзиву на первісний позов та зустрічного позову Товариству були відомі розцінки на послуги адвоката і Товариство могло передбачити, що заявлений Товариством попередній (орієнтовний) розрахунок цих витрат в сумі 20000,00 грн є явно заниженим та що фактичні витрати Товариства будуть суттєво більшими заявленого їх попереднього розміру, враховуючи, що сукупна вартість послуг тільки за підготовку відзиву на первісний позов та зустрічного позову відповідно до розцінок у пункті 3 додаткової угоди №1 від 10.02.2025 могла скласти не менше 33000,00 грн (не менше 25000,00 за зустрічний позов та не менше 8000,00 за відзив на первісний позов).
Також, суд відмічає, що не всі заявлені Товариством витрати на професійну правничу допомогу у цій справі відповідають критеріям неминучості судових витрат сторони (ті витрати, які стосуються досудового врегулювання спору, а не надання правової допомоги Товариству у зв`язку із розглядом справи в суді; а також витрати, які стосуються здійснення Товариством своїх процесуальних прав безвідносно до результату вирішення справи і які не є необхідними, зокрема: витрати на надання правової консультації Товариству щодо господарських операцій між сторонами, підготовку претензії, подання клопотання про застосування заходів процесуального примусу до ФОП Підлипного В.П., подання заяви про забезпечення позову, у задоволенні якої було відмовлено, тощо).
Водночас Товариством в порядку частини 6 ст.129 ГПК України не обґрунтовано та не доведено, що Товариство не могло передбачити на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку цих витрат в розмірі 20000,00 грн їх істотне перевищення (збільшення їх реального розміру) до розміру 142700,00 грн.
Однак, суд враховує і те, що рішення у цій справі було ухвалено частково як на користь Товариства, так і на користь Фермерського господарства, і що Товариство беззаперечно понесло витрати на правову допомогу у зв`язку із розглядом цієї справи, про що Товариством надані відповідні докази.
При цьому протилежною стороною – Фермерським господарством також були заявлені витрати на професійну правничу допомогу у цій справі (в орієнтовному їх розмірі в сумі 80000,00 грн в первісній позовній заяві від 27.01.2025 та у фактичному їх розмірі в сумі 63891,50 грн у заяві від 28.01.2026 про ухвалення додаткового рішення). 
Тобто Фермерське господарство, будучи стороною справи та ініціюючи із залученням адвоката позов проти Товариства, знало про орієнтовний розмір своїх витрат на професійну правничу допомогу як сторони у цій справі і тому могло передбачити також і можливі витрати на професійну правничу допомогу протилежної сторони в рівнозначному орієнтовному їх розмірі на випадок ухвалення рішення повністю або частково не на користь Фермерського господарства.
Тому, виходячи із критеріїв реальності, неминучості та співмірності адвокатських витрат, а також керуючись передбаченими статтями 2 та 7 ГПК України принципом рівності обох сторін перед законом та судом та принципом відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, суд на підставі частини 6 ст.129 ГПК України заявлені Товариством витрати на професійну правничу допомогу в сумі 142700,00 грн для цілей їх розподілу між сторонами справи обмежує заявленим Товариством їх розміром в попередньому розрахунку цих витрат (20000,00 грн), але і не нижче розміру витрат на професійну правничу допомогу у цій справі протилежної сторони (Фермерського господарства), які також підлягають розподілу у цій справі.
Щодо заяви Фермерського господарства про ухвалення додаткового рішення:
У поданій до суду первісній позовній заяві від 28.01.2025 Фермерське господарство (яке є у цій справі позивачем за первісним позовом та відповідачем за зустрічним позовом), зазначило, що Фермерське господарство очікує понести у зв`язку із розглядом справи витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 80000,00 грн і що докази таких витрат будуть надані в строк, передбачений ГПК України. 
Представництво Фермерського господарства в суді першої інстанції у цій справі здійснювала адвокат Адвокатського бюро «ІОНІТІ» Титаренко Ю.Д. на підставі ордера адвоката від 27.01.2025 та договору про надання правової допомоги від 15.01.2024 №CL-0311.
У заяві від 28.01.2026 про ухвалення додаткового рішення Фермерське господарство просить стягнути з Товариства 63891,50 грн витрат на професійну правничу допомогу, що в межах заявленого попереднього розміру цих витрат (80000,00 грн). 
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в загальній сумі 63891,50 грн Фермерське господарство разом із заявою від 28.01.2026 про ухвалення додаткового рішення надано також такі докази:
- договір про надання правової допомоги від 15.01.2024 №CL-0311, укладений Фермерським господарством з Адвокатським бюро «ІОНІТІ». Основний текст вказаного договору від 15.01.2024 не містить конкретного виду та обсягу правової допомоги та умов її надання (вид, строки, обсяг, вартість тощо), у зв`язку із якою Фермерське господарство-клієнт та адвокатське бюро уклали цей договір. Відповідно до пункту 1.2 цього договору від 15.01.2024 послуги, які зазначені в пункті 1.1 цього договору, надаються за конкретними запитами уповноважених осіб клієнта. Відповідно до пункту 4.1 цього договору клієнт оплачує послуги адвокатського бюро за попередньою погодженою фіксованою вартістю або із застосуванням погодинних ставок Адвокатського бюро;
- додаткову угоду №2 від 01.01.2025 до договору про надання правової допомоги №CL-0311 від 15.01.2024. Як вбачається із цієї додаткової угоди №2 від 01.01.2025, вона підписана через сервіс електронного документообігу «Вчасно» зі сторони Адвокатського бюро «ІОНІТІ» 06.01.2025 та зі сторони Фермерського господарства – 07.03.2025. У пункті 1 вказаної Додаткової угоди №2 від 01.01.2025 містяться погодинні ставки послуг спеціалістів адвокатського бюро, серед яких, зокрема: адвокат-юрист – 2000,00 грн/год.;
- рахунки-фактури на загальну суму 63891,50 грн (з деталізацією наданих адвокатом послуг, їх видом, обсягом, вартістю), серед яких: рахунок №5660 від 17.04.2025 на суму 32370,70 грн за надані адвокатом послуги за період з 07.03.2025 по 14.04.2025 (15 позицій послуг із розрахунку 2000,00 грн за годину надання послуг без урахування податків та 380,00 грн транспортних та інших витрат адвоката); рахунок №6006 від 02.06.2025 на суму 17210,80 грн за надані адвокатом послуги за період з 24.04.2025 по 08.05.2025 (5 позицій наданих послуг із розрахунку 2000,00 грн за годину надання послуг без урахування податків та 470,00 грн транспортних витрат адвоката); рахунок №6618 від 01.09.2025 на суму 14310,00 грн за надані адвокатом послуги за період з 09.07.2025 по 20.08.2025 (8 позицій наданих послуг із розрахунку 2000,00 грн за годину надання послуг без урахування податків);
- акт наданих послуг від 01.08.2025 №5278 на суму 40680,26 грн.
Надаючи оцінку вищевказаним доказам понесення Фермерським господарством витрат на професійну правничу допомогу та запереченням Товариства, суд дійшов наступних висновків.
Як зазначала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.06.2018 у справі №826/1216/16, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
Надані Фермерським господарством докази підтверджують понесення витрат на професійну правничу допомогу у цій справі в сумі 40680,26 грн, враховуючи наявність підписаного між Фермерським господарством як клієнтом та Адвокатським бюро як суб`єктом надання правничої допомоги лише одного акта наданих послуг від 01.08.2025 №5278 на суму 40680,26 грн.
Аналізуючи заперечення Товариства, яке посилається на те, що позовна заява Фермерського господарства була підписана 27.01.2025, тоді як додаткова угода №2 була підписана тільки 07.03.2025, і тому, на думку Товариства, в межах цього часового розриву (з 27.01.2025 по 07.03.2025) Адвокатське бюро «ІОНІТІ» не мало повноважень на представництво інтересів Фермерського господарства, суд зазначає наступне. 
Повноваження Адвокатського бюро «ІОНІТІ» на представництво інтересів Фермерського господарства у цій справі ґрунтуються не безпосередньо на додатковій угоді №2 від 01.01.2025 (яка сама визначає лише погодинні ставки адвокатів адвокатського бюро), а на договорі про надання правової допомоги №CL-0311 від 15.01.2024, який був укладений значно раніше поданої Фермерським господарством позовної заяви від 27.01.2025 та на підставі якого Адвокатським бюро адвокату Титаренко Ю.Д. був оформлений ордер адвоката від 27.01.2025. Копія ордера адвоката від 27.01.2025 та договору про надання правової допомоги від 15.01.2024 №CL-0311 містяться в матеріалах справи, що цілком спростовує доводи Товариства про відсутність повноважень Адвокатського бюро «ІОНІТІ» на представництво інтересів Фермерського господарства у цій справі у періоді з 27.01.2025 по 07.03.2025.
Водночас, погодження розміру гонорару адвоката є виключно внутрішньою домовленістю між клієнтом та адвокатом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Тому обставина того, в який саме спосіб та коли саме були погоджені погодинні ставки адвокатів адвокатського бюро з клієнтом, жодним чином не впливає на висновок про наявність у адвокатського бюро повноважень на представництво інтересів Фермерського господарства у цій справі на підставі укладеного договору про надання правової допомоги від 15.01.2024 №CL-0311.
Крім того, доводи Товариства про те, що додаткова угода №2 від 01.01.2025 була підписана тільки 07.03.2025, є некоректними, оскільки Товариство при цьому помилково ототожнює дату складання електронного документа із датою накладення електронного цифрового підпису на електронний документ. Так, відповідно до обставин справи додаткова угода №2 від 01.01.2025 була укладена в електронній формі через сервіс електронного документообігу «Вчасно», при цьому зі сторони Адвокатського бюро «ІОНІТІ» електронний підпис на ній був проставлений 06.01.2025 і вже 06.01.2025 ця додаткова угода №2 від 01.01.2025 була направлена на підпис Фермерському господарству. Зі сторони Фермерського господарства додаткова угода №2 від 01.01.2025 була підписана електронним підписом тільки 07.03.2025, однак датою складання цієї додаткової угоди №2 від 01.01.2025 в її преамбулі вказано саме « 01.01.2025», а не 07.03.2025 чи іншу дату. Наведена обставина укладення Фермерським господарством із Адвокатським бюро додаткової угоди №2 від 01.01.2025 із накладенням її сторонами електронних підписів пізніше дати, яка у преамбулі цієї додаткової угоди була вказана як дата її складання (01.01.2025), не суперечить положенню частини 3 ст.631 Цивільного кодексу України, відповідно до якої сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.
Той факт, що Фермерське господарство у періоді з 06.01.2025 по 07.03.2025 зволікало з підписанням додаткової угоди №2 від 01.01.2025 та лише 07.03.2025 проставило на ній свій електронний підпис, надавши тим самим формалізовану згоду на застосування нових (з 01.01.2025) тарифів Адвокатського бюро «ІОНІТІ», які містились в цій додатковій угоді №2 від 01.01.2025, не свідчить про відсутність у Адвокатського бюро «ІОНІТІ» повноважень на представництво інтересів Фермерського господарства у цій справі у періоді до 07.03.2025 та не може бути підставою для відмови Фермерському господарству у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу, які ґрунтуються на укладеній в електронній формі додатковій угоді №2 від 01.01.2025.
Аналізуючи доводи Товариства про відсутність деталізованого опису наданих адвокатом Фермерського господарства послуг, суд зазначає, що деталізований опис наданих адвокатом Фермерського господарства послуг міститься в рахунках Адвокатського бюро «ІОНІТІ», які додані до заяви Фермерського господарства від 28.01.2026 про ухвалення додаткового рішення. Вказані рахунки Адвокатського бюро «ІОНІТІ» містять деталізований опис наданих послуг із зазначенням:
- спеціаліста, який надавав послуги, 
- виду правової допомоги, 
- кількості витрачених годин, 
- дати надання правової допомоги із прив`язкою до конкретної процесуальної дії, яка мала місце у межах цієї справи (судове засідання, подання заяви по суті справи тощо);
- вартості наданих послуг на основі розцінок Адвокатського бюро «ІОНІТІ», які містяться цій додатковій угоді №2 від 01.01.2025.
Доводи Товариства про те, що вказані рахунки Адвокатського бюро «ІОНІТІ», які додані до заяви Фермерського господарства від 28.01.2026, не є первинними документами у розумінні ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та не відповідають вимогам до первинних документів, суд відхиляє. Суд зауважує, що рахунок-фактура є лише інформаційним документом, який сам по собі не є первинним документом та не підтверджує факт здійснення господарської операції або передачі товарів (послуг). Тому доводи Товариства про те, що вказані рахунки Адвокатського бюро «ІОНІТІ» мають повністю відповідати вимогам до первинних документів, є помилковими.
Водночас, вказані рахунки Адвокатського бюро «ІОНІТІ» містять детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом у межах надання правової допомоги, в той час як процесуальне законодавство не вимагає, що такий детальний опис містився саме лише в первинному документі бухгалтерського обліку і не міг міститися у звіті, листі чи інформаційному повідомленні адвоката (адвокатського бюро) своєму клієнту про фактично вчинені процесуальні дії чи інші надані послуги.
Доводи Товариства про те, що вказані рахунки Адвокатського бюро «ІОНІТІ» не можуть слугувати належними та достатніми доказами на підтвердження реальності виконання адвокатом відповідних дій чи фактичного надання правничих послуг, суд відхиляє. Суд зазначає, що реальність виконання адвокатом відповідних дій та фактичне надання правничих послуг підтверджується не стільки самими цими рахунками, скільки самим фактом участі адвоката Адвокатського бюро «ІОНІТІ» Титаренко Ю.Д. у представництві інтересів Фермерського господарства при розгляді цієї справи, в т.ч. складеними адвокатом процесуальними документами та участю адвоката в судових засіданнях. Про участь адвоката Фермерського господарства Титаренко Ю.Д. у представництві інтересів Фермерського господарства у цій справі Товариству було відомо, адже адвокат Товариства також брала участь у розгляді справи.
Аналізуючи заперечення Товариства щодо конкретних видів послуг, включених до рахунків, суд зазначає наступне:
- суд погоджується з доводами Товариства про те, що позиції 1.1 та 1.2 («аналіз документів») на загальну суму 1333,20 грн в рахунку на оплату №5660 від 17.04.2025 не підлягають врахуванню, оскільки неможливо визначити неминучість цих витрат, реальну потребу в аналізі певних документів та те, чи не є ці позиції складовими підготовки процесуальних документів або самої участі адвоката в судовому засіданні;
- суд погоджується з доводами Товариства про те, що позиції 1.3 та 1.4 («підготовка проєктів документів») на загальну суму 5666,80 грн в рахунку на оплату №5660 від 17.04.2025 не підлягають врахуванню, оскільки неможливо визначити неминучість цих витрат та те, чи не є ці позиції складовими елементами підготовки процесуальних документів;
- суд відхиляє доводи Товариства про неврахування позиції 1.7 (подання через систему «Електронний суд» відповіді на відзив) на суму 1000,00 грн в рахунку на оплату №5660 від 17.04.2025, оскільки відсутні підстави вважати, що ця послуга не була надана і що адвокатом не був витрачений відповідний час у зв`язку з нею, навіть якщо відповідна послуга розділена в рахунку на кілька окремих позицій;
- суд відхиляє доводи Товариства про неврахування позицій 1.9, 1.10, 1.13, 1.14 та 1.15 (підготовка та доповнення відзиву на зустрічну позову заяву) на загальну суму 17000,00 грн в рахунку на оплату №5660 від 17.04.2025 з підстав, що, як стверджує Товариство, ці послуги є абсолютно ідентичними. Суд зауважує, що у цій справі Товариство подавало зустрічну позовну заяву в двох редакціях, а тому цілком природно, що адвокат протилежної сторони міг потребувати часу як для підготовки відзиву з урахуванням першої редакції зустрічної позовної заяви, так і додаткового часу з урахуванням другої редакції зустрічної позовної заяви. Враховуючи, що відзив на зустрічний позов є першою заявою відповідача за зустрічним позовом, яка була ним фактично подана стосовно зустрічного позову, то відсутні підстави вважати, що ці послуги не були надані і що адвокатом не був витрачений відповідний час у зв`язку з ними. Само по собі надання цих послуг протягом декількох днів (02, 03, 04, 10 та 14 квітня 2025) з розподілом витраченого часу на окремі позиції в рахунку та подання єдиного відзиву (з урахуванням обох редакцій зустрічного позову Товариства) не свідчить про необґрунтованість або неспівмірність цих витрат. В цьому аспекті суд відмічає, що заявлені Фермерським господарством витрати в загальній сумі 17000,00 грн на підготовку в цілому відзиву на зустрічну позовну заяву Товариства не перевищують (є співставними) рівню розцінок на підготовку самої зустрічної позовної заяви, що містяться в додатковій угоди №1 від 10.02.2025, укладеній Товариством з адвокатським об`єднанням, яке представляло інтереси Товариства в цій справі (не менше 25000,00 грн відповідно до цих розцінок); 
- суд відхиляє доводи Товариства про те, що позиція 1.11 («участь в судовому засіданні, кількість 1:16 год») на суму 2533,40 грн в рахунку на оплату №5660 від 17.04.2025 не підлягає окремому врахуванню внаслідок незначної фактичної тривалості підготовчого засідання 03.04.2025. Суд зазначає, що участь у судовому засіданні являє собою не формальну присутність на ньому, а підготовку адвоката до цього засідання, витрачений час на дорогу до судового засідання та у зворотному напрямку, його очікування та безпосередня участь у судовому засіданні. А тому заявлені витрати у цій частині не є необґрунтованими або явно неспівмірними лише тому, що фактична тривалість підготовчого засідання була меншою;
- суд погоджується з доводами Товариства про те, що окрема оплата проїзду адвоката Фермерського господарства не передбачена умовами договору про надання правової допомоги разом з додатковою угодою №2 від 01.01.2025, а тому окремі транспортні витрати на загальну суму 325,00 грн в рахунку на оплату №5660 від 17.04.2025 не підлягають врахуванню;
- суд погоджується з доводами Товариства про те, що позиція 1.1 («аналіз документів») на суму 500,00 грн в рахунку на оплату №6006 від 02.06.2025 не підлягає врахуванню, оскільки неможливо визначити неминучість цих витрат та те, чи не є ця позиція складовою підготовки процесуальних документів або самої участі адвоката в судовому засіданні;
- суд погоджується з доводами Товариства про те, що позиція 1.2 («підготовка проєкту заперечення на відповідь Товариства на відзив») на суму 5966,60 грн в рахунку на оплату №6006 від 02.06.2025 не підлягає врахуванню, оскільки неможливо визначити неминучість цих витрат та факт надання цих послуг за відсутності поданого Фермерським господарством заперечення на відповідь Товариства на відзив;
- суд частково погоджується з доводами Товариства про неспівмірність витрат щодо позицій 1.4 та 1.5 («участь в судовому засіданні») на загальну суму 7800,00 грн в рахунку на оплату №6006 від 02.06.2025, оскільки тривалість засідань була незначною, підготовче засідання було відкладено, в той час як заявлений адвокатом сукупний час у зв`язку з цими процесуальними діями є значним (майже 4 годин) і не обґрунтований в наданих Фермерським господарством доказах. Тому, виходячи із критерію співмірності витрат на правничу допомогу, суд обмежує ці витрати, для цілей їх покладення на протилежну сторону, розміром сукупно в сумі 3000,00 грн;
- також суд не враховує заявлені транспортні витрати в рахунку на оплату №6006 від 02.06.2025 з підстав, про які суд вже зазначив вище;
- суд відхиляє доводи Товариства про неврахування позицій 1.1 (аналіз матеріалів справи з метою підготовки до судового засідання, 09.07.2025) на суму 3833,40 грн в рахунку на оплату №6618 від 01.09.2025 з підстав, що, як стверджує Товариство, ця послуга є складовою підготовки процесуальних документів. Суд при цьому враховує, що на 10.07.2025 було призначено судовий розгляд справи (перше судове засідання по суті спору), а тому підготовка адвоката до судового розгляду справи (з урахуванням наявності у цій справі як первісного, так і зустрічного позову) та відповідні заявлені витрати у зв`язку з цим не є явно необґрунтованими і не є складовою підготовки процесуальних документів;
- суд відхиляє доводи Товариства про неврахування позицій 1.2, 1.3, 1.6 та 1.7 (аналіз заяви про забезпечення позову, аналіз судової практики з метою підготовки заперечення, подання заперечення на заяву про забезпечення позову, доповнення проєкту заперечення на заяву про забезпечення позову) на загальну суму 4833,20 грн в рахунку на оплату №6618 від 01.09.2025 з підстав, що, як стверджує Товариство, ці послуги є складовою підготовки процесуальних документів. Суд при цьому зазначає, що само по собі надання послуги із складання та подання заперечення на заяву Товариства про забезпечення позову протягом одного дня, але з розподілом витраченого часу на окремі позиції в рахунку, не свідчить про необґрунтованість або неспівмірність заявлених стороною цих витрат в загальній сумі 6499,80 грн (позиції №№1.2, 1.3, 1.5, 1.6 та 1.7 в рахунку №6618 від 01.09.2025), враховуючи наявність у сторони процесуального інтересу у незастосуванні до неї заходів забезпечення позову та можливі для такої сторони негативні наслідки у разі вжиття за заявою Товариства заходів забезпечення позову;
- суд погоджується з доводами Товариства про те, що позиція 1.4 («подання клопотання про ознайомлення з матеріалами справи») на суму 333,40 грн в рахунку на оплату №6618 від 01.09.2025 не підлягає окремому врахуванню, оскільки подання такого клопотання та ознайомлення з матеріалами справи є правом сторони і витрати сторони у зв`язку з цим не є неминучими;
- суд частково погоджується з доводами Товариства про неспівмірність витрат щодо позиції 1.8 (участь в судовому засіданні) на загальну суму 4500,00 грн в рахунку на оплату №6618 від 01.09.2025. Виходячи із критерію співмірності витрат на правничу допомогу, суд обмежує ці витрати, для цілей їх покладення на протилежну сторону, розміром 3000,00 грн з підстав, про які суд вже зазначив вище.
Отже, з урахуванням заперечень Товариства щодо конкретних позицій опису послуг, врахуванню підлягають витрати в загальній сумі 41049,00 грн (24374,07 + 4575 + 12099,93 = 41049), а саме: 
- у рахунку №5660 від 17.04.2025 витрати за позиціями №1.5 (сума 125,00 грн), №1.6 (сума 2000,00 грн), №1.7 (сума 1000,00 грн), №1.8 (сума 1000,00 грн), №1.9 (сума 4000,00 грн), №1.10 (сума 4500,00 грн), №1.11 (сума 2533,40 грн), №1.12 (сума 500,00 грн), №1.13 (сума 3000,00 грн), №1.14 (сума 3000,00 грн), №1.15 (сума 1500,00) та поштові витрати (сума 55,00 грн), всього на суму 23213,40 грн, а також єдиний податок за ставкою 5% (який відповідно до пункту 4 додаткової угоди №2 від 01.01.2025 погодинні ставки не включають, але платником якого є Адвокатське бюро «ІОНІТІ» відповідно до відомостей, що містяться в акті про надання правової допомоги №5278 від 01.08.2025) на суму 1160,67 грн (23213,40 х 0,05=1160,67). Всього загальна сума витрат по рахунку №5660 від 17.04.2025 становить 24374,07 грн (23213,40 + 1160,67 = 24374,07);
- у рахунку №6006 від 02.06.2025 витрати за позицією №1.3 (сума 1500,00 грн); крім того єдиний податок за ставкою 5% на суму 75,00 грн (1500 х 0,05 = 75); крім того за позиціями №№1.4-1.5 (які обмежені сумою сукупно 3000,00 грн). Всього загальна сума витрат по рахунку №6006 від 02.06.2025 становить 4575,00 грн (1500+75+3000=4575);
- у рахунку №6618 від 01.09.2025 витрати за позицією №1.1 (сума 3833,40 грн), №1.2 (сума 500,00 грн), №1.3 (сума 500,00 грн), №1.5 (сума 1666,60 грн), №1.6 (сума 666,60), №1.7 (сума 1500,00 грн); всього на суму 8666,60 грн; крім того єдиний податок за ставкою 5% на суму 433,33 грн (8666,60 х 0,05=433,33); крім того витрати за позицією №1.8 (які обмежені сумою 3000,00 грн). Всього загальна сума витрат по рахунку №6618 від 01.09.2025 становить 12099,93 грн (8666,60+433,33+3000=12099,93).
Аналізуючи заявлені Фермерським господарством у цих рахунках вказані витрати на загальну суму 41049,00 грн на предмет дотримання критерію реальності цих витрат, суд відмічає, що реальність виконання адвокатом відповідних процесуальних дій та фактичне надання правничих послуг підтверджується також самим фактом участі адвоката Адвокатського бюро «ІОНІТІ» Титаренко Ю.Д. у представництві інтересів Фермерського господарства при розгляді цієї справи, в т.ч. складеними адвокатом процесуальними документами та участю адвоката в судових засіданнях.
Водночас, суд також враховує, що Фермерське господарство підписало лише один акт про надання правової допомоги від 01.08.2025 №5278 на загальну суму 40680,26 грн, що в такому разі з більшою вірогідністю свідчить про те, що Фермерське господарство взяло на себе зобов`язання оплатити Адвокатському об`єднанню «ІОНІТІ» правову допомогу лише в межах суми 40680,26 грн і що у Фермерського господарства відсутні станом на дату подання заяви від 28.01.2026 про ухвалення додаткового рішення документально підтверджені витрати на правничу допомогу понад вказаний розмір (40680,26 грн).
Тому суд, виходячи із критерію реальності витрат сторони на правничу допомогу, вважає доведеними Фермерським господарством витрати в межах суми 40680,26 грн і відхиляє доводи Фермерського господарства про необхідність розподілу цих витрат понад вказаний розмір.
Доводи Товариства про те, що акт про надання правової допомоги від 01.08.2025 №5278 не містить конкретного обсягу наданих послуг або посилання на номер судової справи і може стосуватись інших юридичних послуг, наданих в межах поточної діяльності Фермерського господарства, суд, виходячи із стандарту вірогідності доказів, оцінює критично. Суд зазначає, що сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу сама концепція змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц, пункт 9.58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2021 у справі № 904/2104/19). Доказів того, що акт від 01.08.2025 №5278 стосується інших послуг, ніж надання правничої допомоги у цій справі, матеріали справи не містять. 
Водночас відповідно до обставин справи адвокат Адвокатського об`єднання «ІОНІТІ» Титаренко Ю.Д. протягом січня 2025-січня 2026 надавала правничу допомогу Фермерського господарству у цій справі, що підтверджується складеними нею процесуальними документами та фактичною участю в судових засіданнях. За вказаних обставин реального надання правничої допомоги та враховуючи заяву самого Фермерського господарства від 28.01.2026 про ухвалення додаткового рішення і доданий до неї акт про надання правової допомоги від 01.08.2025 №5278 на загальну суму 40680,26 грн, у суду, в межах наявних у справі доказів, відсутні підстави вважати, що цей акт від 01.08.2025 №5278 стосується іншої правової допомоги, ніж правова допомога у цій справі.
Разом з тим, суд погоджується з Товариством в частині того, що цей акт від 01.08.2025 №5278, за відсутності інших підписаних Фермерським господарством актів наданих послуг, свідчить, у межах наявних у справі доказів, лише про часткове прийняття Фермерським господарством наданої адвокатом Адвокатського об`єднання «ІОНІТІ» Титаренко Ю.Д. правничої допомоги у цій справі і виникнення у Фермерського господарства у зв`язку з цим витрат лише в сумі 40680,26 грн, а не в сумі 63891,50 грн, яка заявлена Фермерським господарством до розподілу. 
Тому суд, виходячи із критерію реальності витрат на правничу допомогу та враховуючи подані Фермерським господарством докази на підтвердження цих витрат, заявлені Фермерським господарством витрати на правничу допомогу в загальній сумі 63891,50 грн обмежує сумою 40680,26 грн, яка підтверджена документально.
Висновки суду:
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про те, що заявлені Фермерським господарством витрати на правничу допомогу в цій справі в загальній сумі 63891,50 грн підлягають розподілу в межах їх доведеного розміру в сумі 40680,26 грн.
В свою чергу, заявлені Товариством витрати на правничу допомогу в цій справі в загальній сумі 142700,00 грн підлягають розподілу в межах заявленого їх попереднього орієнтованого розрахунку (20000,00 грн), але не менше витрат на правничу допомогу протилежної сторони, які також підлягають розподілу у цій справі (40680,26 грн).
Рішення Господарського суду Київської області від 23.01.2026 у справі №911/354/25 прийнято частково на користь Фермерського господарства, частково на користь Товариства, при цьому сума задоволених первісних позовних вимог Фермерського господарства є більшою суми задоволених зустрічних позовних вимог Товариства.
У зв`язку з частковим задоволенням первісного позову суд на підставі ст.129 Господарського процесуального кодексу України присуджує на користь Фермерського господарства за рахунок Товариства 10403,79 грн витрат на професійну правничу допомогу, пропорційно розміру задоволених первісних позовних вимог (40680,26 грн х (847978,11 + 17122,19 + 1881,81) : 3829468,22 = 10403,79).
У зв`язку з частковим задоволенням зустрічного позову суд на підставі ст.129 Господарського процесуального кодексу України присуджує на користь Товариства за рахунок Фермерського господарства 3005,14 грн витрат на професійну правничу допомогу, пропорційно розміру задоволених зустрічних позовних вимог (40680,26 x (180000 + 4710,24 + 1315,46 + 14663,07 + 212806) : 5597423,07 = 3005,14).
На підставі частини 11 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи покладення витрат на правничу допомогу на обидві сторони, суд зобов`язує сторону, на яку покладено більшу суму витрат на правничу допомогу (Товариство), сплатити різницю іншій стороні (Фермерському господарству) в сумі 7398,65 грн (10403,79 - 3005,14 = 7398,65).
Отже, суд дійшов висновку про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат сторін на професійну правничу допомогу шляхом стягнення з Товариства на користь Фермерського господарства різниці в сумі 7398,65 грн між присудженими на користь Фермерського господарства судовими витратами (10403,79 грн ) та присудженими на користь Товариства судовими витратами (3005,14 грн).
Керуючись ст.ст.2, 3, 7, 11, 13-16, 73-80, 123, 124, 126, 129, 221, 233, 236-238, 240-241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
вирішив:
1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БСМ Євростандарт» від 28.01.2026 (вх.№ суду 703 від 29.01.2026) про ухвалення додаткового рішення та стягнення 63891,50 грн витрат на професійну правничу допомогу у справі №911/354/25 задовольнити частково, а саме в частині стягнення витрат в сумі 3005,14 грн.
2. Заяву Фермерського господарства «Осадчук фемілі енд партнерс» від 28.01.2026 (вх.№ суду 704 від 29.01.2026) про ухвалення додаткового рішення та стягнення 142700,00 грн витрат на професійну правничу допомогу у справі №911/354/25 задовольнити частково, а саме в частині стягнення витрат в сумі 10403,79 грн.
3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «БСМ Євростандарт» (08628, Київська обл., Обухівський р-н, с. Безп`ятне, вул. Васильківська, 72-Г, код ЄДРПОУ 37381929) на користь Фермерського господарства «Осадчук фемілі енд партнерс» (11716, Житомирська обл., Звягельський р-н, с. Слобода-Романівська, вул. 40 Річчя Перемоги, 23а, код ЄДРПОУ 40910438) 7398 (сім тисяч триста дев`яносто вісім) грн 65 коп. різниці витрат на професійну правничу допомогу.
4. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили у строк та порядку, які передбачені ст.241 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст додаткового рішення складено та підписано 22.06.2026.

Суддя О.О. Третьякова