ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2026 року м.Дніпро Справа № 904/1947/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Дарміна М.О.(доповідач),
суддів: Чус О.В., Кощеєв І.М.

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) сторін апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Неоліт-Груп" (Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, с-ще Дослідне) на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.06.2025 у справі № 904/1947/25 (суддя Татарчук В.О.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лео Транс Груз" (Дніпропетровська обл., м. Синельникове)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Неоліт-Груп" (Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, с-ще Дослідне)
про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Лео Транс Груз" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Неоліт-Груп" про стягнення заборгованості в розмірі 103 000,00 грн. Судові витрати по сплаті судового збору та на професійну правничу допомогу позивач просив покласти на відповідача.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором транспортного експедирування автомобільним транспортом у внутрішньому та міжнародному сполученні №Л118/271221-1 від 27.12.2021 в частині своєчасної та повної оплати за надані послуги з перевезення. Позивач зазначав, що на виконання заявки на перевезення № П-000000095564 від 30.06.2023 ним було здійснено перевезення товарів медичного призначення (гуманітарна допомога) за маршрутом з 23 пунктами розвантаження по території України у період з 04.07.2023 по 12.07.2023, що підтверджується відповідними накладними UNICEF, актом здачі-прийняття робіт №ОУ-0000180 від 12.07.2023 та рахунком-фактурою №СФ-0000180 від 12.07.2023 на суму 103 000,00 грн. Факт здійснення перевезення також встановлений рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 17.06.2024 у справі №904/382/24, яке набрало законної сили. Відповідач за надані послуги не розрахувався.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 27.06.2025 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Лео Транс Груз" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Неоліт-Груп" про стягнення заборгованості в розмірі 103 000,00 грн задоволено у повному обсязі. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Неоліт-Груп" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лео Транс Груз" 103 000,00 грн основного боргу, 7 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу та 2 422,40 грн витрат по сплаті судового збору.
Приймаючи оскаржуване рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що за своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором перевезення вантажу. Суд встановив, що обставини здійснення перевезення підтверджені рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 17.06.2024 у справі №904/382/24, яке набрало законної сили. Акт здачі-прийняття робіт підписаний лише зі сторони позивача, проте суд, посилаючись на постанову Верховного Суду від 22.08.2023 у справі №910/14570/21, зазначив, що факт здійснення господарської операції може підтверджуватися не лише первинними документами, а й іншими доказами в їх сукупності. Суд дійшов висновку, що послуги вважаються наданими в тому обсязі, в якому зазначені в акті, а відповідач факту надання йому позивачем послуг не заперечив та не спростував, доказів належного виконання зобов`язань в частині оплати вартості отриманих послуг суду не надав. Суд визнав, що позивачем дотримано положення договору в частині виконання його зобов`язань, строк оплати є таким, що настав, а вимога про стягнення заборгованості є обґрунтованою.

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, через систему "Електронний суд", Товариство з обмеженою відповідальністю «НЕОЛІТ-ГРУП» (відповідач) подало апеляційну скаргу в якій просить: апеляційну скаргу задовольнити; рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.06.2025 у справі № 904/1947/25 скасувати повністю; ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ТОВ «ЛЕО ТРАНС ГРУЗ» до ТОВ «НЕОЛІТ-ГРУП» про стягнення 103 000,00 грн заборгованості відмовити повністю; стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати.

Узагальнення доводів апеляційної скарги:

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:

Апелянт наголошує, що відповідач заперечував факт надання йому позивачем послуг та, на його переконання, цей факт спростував. Про це свідчить безпосередньо текст оскаржуваного рішення суду, в якому зафіксовано заперечення відповідача щодо того, що частина вантажу стала повністю непридатною для використання (товар медичного призначення Dialab, HIV 1&2 Ab cut-off Elisa kit/96 у кількості 107 шт.), у зв`язку з чим послуга перевезення такого вантажу втратила свою цінність, а вантаж не був доставлений до одержувачів відповідно до умов договору. Тому висновок суду першої інстанції про те, що відповідач факту надання послуг не заперечив та не спростував, не відповідає встановленим обставинам справи.
Товариство з обмеженою відповідальністю «НЕОЛІТ-ГРУП» посилається на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.06.2024 у справі №904/382/24, яке набрало законної сили та має преюдиціальне значення відповідно до ст. 75 ГПК України. Зазначеним рішенням встановлено, що 107 одиниць Dialab, HIV 1&2 Ab cut-off Elisa kit/96, перевезення яких здійснювалось ТОВ «Лео Транс Груз» у період з 10.07.2023 по 12.07.2023 до міст Одеса, Миколаїв, Кропивницький, Черкаси, Полтава, Суми, Харків, Дніпро, Запоріжжя, стали непридатними для використання та були утилізовані одержувачами. Встановлено, що вина перевізника полягає у недотриманні умов договору в частині забезпечення температурного режиму, обумовленого у заявці на перевезення № П-000000095564 від 30.06.2023. Таким чином, преюдиційним рішенням встановлено факт порушення ТОВ «ЛЕО ТРАНС ГРУЗ» своїх зобов`язань за договором, що призвели до втрати частини вантажу.
Відповідач зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 909 ЦК України та ч.ч. 1, 2 ст. 307 ГК України перевізник зобов`язується доставити ввірений йому вантаж до пункту призначення та видати його вантажоодержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату. При цьому, згідно з ч. 2 ст. 908 ЦК України умови перевезення вантажу та відповідальність сторін встановлюються договором. Сторонами були узгоджені особливі умови доставки вантажу, а саме додержання температурного режиму від +2 до +8 °С у вантажному відсіку. Факт порушення температурного режиму встановлений судом у справі №904/382/24 та не підлягає доказуванню у даній справі.
Апелянт вказує, що відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а за приписами ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Посилаючись на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 12.05.2022 по справі № 904/264/20, апелянт зазначає, що вина експедитора у порушенні договору транспортного експедирування презюмується та не підлягає доведенню замовником, а транспортне експедирування не може розглядатися окремо від перевезення. Оскільки частина вантажу стала повністю непридатною для використання, то в цій частині вантаж не був доставлений до одержувачів відповідно до умов договору, а отже послуга перевезення такого вантажу не була надана, що є підставою для відмови в оплаті вартості перевезення непридатного для використання вантажу на відповідному маршруті (Вінниця- Одеса – Миколаїв-Кропивницький – Черкаси- Полтава - Суми – Харків - Дніпро -Запоріжжя).
Товариство з обмеженою відповідальністю «НЕОЛІТ-ГРУП» наводить розрахунок, згідно з яким перевезення товару медичного призначення було здійснено позивачем належним чином лише на 52,22 % маршруту (1990 км / 3811 км Ч 100%), у зв`язку з чим належним чином було здійснено перевезення на суму 53 786,60 грн (103 000,00 грн Ч 52,22%).
Відповідач також звертає увагу, що позивачем не виконано вимог заявки на перевезення № П-000000095564 від 30.06.2023 щодо надання оригіналів документів, а саме не надано відповідачу оригіналів товарно-транспортної накладної/CMR, що унеможливлює оплату послуг позивача з перевезення. Перевезення мало 23 пункти розвантаження, у зв`язку з чим має бути 23 оригінали товарно-транспортних накладних/CMR, тоді як згідно з описом вкладення Укрпошти за №5250002924875 від 24.03.2025 було направлено лише 1 оригінал. Крім того, копії товарно-транспортної накладної/CMR не додано і до позовної заяви по цій справі. Відповідно до ч. 2 ст. 80 та ч.ч. 3, 4 ст. 13 ГПК України позивач повинен подати докази разом з позовною заявою, а кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з невчиненням нею процесуальних дій. Тому посилання позивача на «оригінал товарно-транспортної накладної» є безпідставним, а пов`язані з цим фактичні обставини є недоведеними.
На підставі викладеного апелянт вважає, що: не відповідає встановленим обставинам справи висновок суду першої інстанції про те, що позивачем дотримано положення договору в частині виконання його зобов`язань; судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права — допущено неправильне тлумачення ч. 1 ст. 909, ст. 920, ч. 2 ст. 908, ч. 1 ст. 526 ЦК України, ч.ч. 1, 2 ст. 307 ГК України, не застосовані положення ст. 610 ЦК України; допущено порушення норм процесуального права — ч. 2 ст. 80, ч.ч. 3, 4 ст. 13 ГПК України. Зазначене, відповідно до ст. 277 ГПК України, є підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Лео Транс Груз» подало відзив на апеляційну скаргу, згідно якого заперечує проти апеляційної скарги ТОВ «НЕОЛІТ-ГРУП» та вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, посилаючись на наступне:
Позивач вважає хибною заяву відповідача про те, що він заперечував факт надання послуг та цей факт спростував. Позивач зазначає, що предметом спору є стягнення оплати за заявкою на перевезення № П-000000095564 від 30.06.2023, яка є додатком до договору №Л118/271221-1 від 27.12.2021. Суд першої інстанції вірно визначив, що за своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором перевезення вантажу. Зобов`язання позивача, яке є підставою для стягнення оплати, полягає в обов`язку доставити ввірений йому вантаж до пунктів призначення та видати його вантажоодержувачу у встановлений термін. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 17.06.2024 у справі №904/382/24, яке набрало законної сили, встановлено факт того, що позивач у погоджений сторонами термін здійснив доставку ввіреного йому товару до всіх місць розвантаження, що підтверджується відповідними накладними UNICEF. Зазначені обставини мають преюдиціальне значення відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України, тому будь-яке заперечення відповідачем цього факту спростовується преюдиційним рішенням.
Щодо доводу апелянта про вину перевізника у порушенні договору, позивач зазначає, що цей аргумент не стосується предмета спору у даній справі. На підставі договору у позивача виникло не одне зобов`язання, а десятки зобов`язань, тому ототожнення всіх зобов`язань з одним зобов`язанням щодо дотримання температурного режиму є логічною помилкою. За порушення зобов`язання щодо дотримання температурного режиму позивач вже був притягнутий до відповідальності згідно з преюдиційним рішенням. Зобов`язання доставити товар до пунктів призначення є відмінним від зобов`язання дотримання температурного режиму і, враховуючи зміст преюдиційного рішення, є виконаним з боку позивача.
Щодо доводу апелянта про ненадання оригіналів документів, позивач зазначає, що ця інформація не відповідає дійсності та містить ознаки суперечливої поведінки з боку відповідача. Позивач посилається на те, що відповідач у січні 2024 року при зверненні з позовом у справі №904/382/24 заявив Господарському суду Дніпропетровської області, що у нього наявні оригінали накладних UNICEF - 23 примірники, а також здійснив офіційний переклад цих накладних. Водночас у травні 2025 року у відзиві на позовну заяву у даній справі відповідач заявляє, що не отримував оригіналів товарно-транспортних накладних/CMR. Позивач вважає, що така поведінка відповідача суперечить доктрині venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), яка ґрунтується на принципі добросовісності (п. 6 ст. 3 ЦК України), та посилається на відповідну практику Верховного Суду, зокрема постанову Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10.04.2019 у справі № 390/34/17, а також на ч. 1 ст. 43 ГПК України щодо обов`язку добросовісно користуватися процесуальними правами.
Також ТОВ «НЕОЛІТ-ГРУП» подало відповідь на відзив на апеляційну скаргу, в якій заперечує проти застосування доктрини venire contra factum proprium, зазначаючи, що для її застосування мають бути одночасно наявні дві обставини: поведінка першої сторони, що не відповідає попереднім її заявам, та дії другої сторони собі на шкоду, яка розумно покладається на первинну заяву/поведінку першої сторони. Відповідач стверджує, що обидві обставини відсутні у даній справі. Відповідач зазначає, що ТТН/CMR наявні у нього не у зв`язку із належним виконанням позивачем своїх зобов`язань, а були отримані від UNICEF як замовника перевезення. Наявність у відповідача ТТН/CMR, отриманих від UNICEF, не звільняє позивача від обов`язку виконати умови договору щодо надання оригіналів ТТН/CMR, що обумовлено податковим законодавством України. Відповідач також наполягає на тому, що частина вантажу не була доставлена до одержувачів відповідно до умов договору, оскільки внаслідок винних дій позивача — порушення температурного режиму - товар став непридатним для використання, а вина перевізника презюмується. Крім того, відповідач заявляє клопотання про зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції до 5 000,00 грн, посилаючись на постанову КАС ВС від 11.12.2019 у справі №2040/6747/18.
ТОВ «Лео Транс Груз» подало заперечення на відповідь на відзив на апеляційну скаргу, в якому підтримує свою позицію щодо наявності підстав для застосування доктрини venire contra factum proprium до дій відповідача. Позивач зазначає, що суперечливість поведінки відповідача підтверджується тим, що під час розгляду справи №904/382/24 у грудні 2024 року відповідач повідомив Центральному апеляційному господарському суду, що послуги з перевезення повністю оплачені, тоді як фактично оплата не здійснена. Позивач також наполягає на тому, що преюдиційним рішенням встановлено факт доставки товару до всіх місць розвантаження, а зобов`язання доставити товар є відмінним від зобов`язання дотримання температурного режиму. Щодо витрат на правничу допомогу позивач зазначає, що посилання відповідача на постанову КАС ВС у справі №2040/6747/18 є некоректним, оскільки правовідносини у даній справі не є релевантними правовідносинам у зазначеній справі, а вартість правничої допомоги в суді першої інстанції була істотно нижчою за аналогічний обсяг у інших справах. Також позивач просить поновити строк на подання заперечення, пропущений у зв`язку з перебуванням представника у відпустці з 14.08.2025 по 12.09.2025.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.07.2025 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Дармін М.О., судді: Чус О.В., Кощеєв І.М.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.08.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Неоліт-Груп" (Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, с-ще Дослідне) на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.06.2025 у справі № 904/1947/25 (суддя Татарчук В.О.), для розгляду у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
12.08.2025 до Центрального апеляційного господарського суду через «Електронний суд» від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕО ТРАНС ГРУЗ» надійшов відзив на апеляційну скаргу.
12.08.2025 до Центрального апеляційного господарського суду через «Електронний суд» від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Неоліт-Груп" надійшла заява про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та прийняття доказів для розподілу судових витрат.
15.08.2025 до Центрального апеляційного господарського суду через «Електронний суд» від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Неоліт-Груп" надійшла відповідь на відзив.
15.09.2025 до Центрального апеляційного господарського суду через «Електронний суд» від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕО ТРАНС ГРУЗ» надійшли заперечення на відповідь на відзив.
16.09.2025 до Центрального апеляційного господарського суду через «Електронний суд» від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕО ТРАНС ГРУЗ» надійшли заперечення проти задоволення заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
01.10.2025 до Центрального апеляційного господарського суду через «Електронний суд» від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕО ТРАНС ГРУЗ» надійшло клопотання про прийняття додаткового рішення.

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню в силу наступного:
В постанові Верховного Суду від 27.11.2019р. у справі № 923/236/19, викладено наступний правовий висновок:
« Верховний Суд зауважує, що відповідно до п.п. 4, 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити в т.ч. зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.
Предмет спору - це об`єкт спірних правовідносин, щодо якого виник спір між позивачем і відповідачем. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.
Підстава позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Підставу позову становлять фактична й правова підстава. Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача. Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога позивача. Правильне встановлення підстави позову визначає межі доказування, є гарантією прав відповідача на захист проти позову».
Так, звертаючись до суду першої інстанції з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Неоліт-Груп" на свою користь заборгованісті в розмірі 103000,00 грн, Товариство з обмеженою відповідальністю "Лео Транс Груз" наводило наступні фактичні підстави: « …. Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Лео Транс Груз" (перевізник, Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Неоліт-Груп" (експедитор, Відповідач) 27.12.2021 року було укладено договір № Л118/271221-1 транспортного експедирування автомобільним транспортом у внутрішньому та міжнародному сполученні (надалі - Договір / додаток 1), відповідно до пункту 1.1 якого перевізник зобов`язується доставити ввірений йому експедитором вантаж до пункту призначення в міжнародному або внутрішньому сполученні за заявками експедитора і видати його вантажоодержувачу у встановлений термін, передбачений договором або заявкою, а експедитор зобов`язується здійснювати за перевезення вантажів встановлену плату в розмірі та в строки, передбачені цим договором і заявкою.
Перевізник здійснює перевезення вантажів на підставі письмових заявок експедитора, які є невід`ємною частиною договору, яка подається експедитором за 24 години до моменту завантаження (пункт 2.1 Договору).
За приписами пункту 2.2 Договору заявка містить наступну інформацію: дата і час завантаження; маршрут; назва вантажу; вагу і об`єм вантажу (на один автомобіль); кількість автомобілів; адресу завантаження; контактну особу при завантаженні і його телефон; адресу вивантаження; контактну особу при вивантаженні і його телефон; терміни доставки; додаткові умови та інструкції.
Відповідно до пункту 4.2.26 Договору перевізник зобов`язаний нести перед експедитором повну матеріальну відповідальність за всі негативні правові наслідки і збитки, пов`язані з порушенням цього договору.
Відповідно до пункту 11.1 Договору цей договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 30.12.2022. При цьому, закінчення терміну дії договору не звільняє сторони від виконання взятих на себе зобов`язань за цим договором, а також відповідальності за їх порушення.
Якщо жодна із сторін за 30 днів до закінчення терміну дії договору не повідомить іншу сторону письмово про його розірвання, то термін дії договору автоматично продовжується на кожний наступний календарний рік.
30.06.2023 року сторонами підписана заявка на перевезення № П-000000095564 (надалі - Заявка / додаток 2), згідно до якої сторони узгодили перевезення, в тому числі, з такими умовами:
- Адреса навантаження: Україна, Київська область, Велика Олександрівка, вул.Бориспільська, 9
- Адреса розвантаження: Україна - Велика Олександрівка - Київ - Чернігів - Житомир - Рівне - Луцьк - Львів - Ужгород - Івано-Франківськ - Чернівці - Тернопіль - Хмельницький - Вінниця - Одеса - Миколаїв - Кропивницький - Черкаси - Полтава - Суми - Харків - Дніпро - Запоріжжя.
- Найменування вантажу: гуманітарна допомога
- Маса: 0,2 тони
- Об`єм: 5 м.куб
- Тип транспорту/умови перевезення: Реф / +2 до +8
- Дата, час прибуття на завантаження: 03.07.2023 09:00:00
- Дата, час прибуття розвантаження: 07.07.2023 09:00:00
- Марка і державні номера автомобілю: Mersedes-Benz НОМЕР_1 
- ПІБ водія: ОСОБА_1 .
На виконання вказаної заяви водій ОСОБА_1 03.07.2023 року прибув до пункту навантаження, де постачальник товарів медичного призначення - Товариство з обмеженою відповідальністю "ФАРМАСОФТ" завантажив в зазначений автомобіль о 15:15 цього ж дня товари медичного призначення - Dialab, HIV 1&2 Ab cut-off Elisa kit/96 у кількості 176 одиниць.
В подальшому, у період з 04 липня 2023 року по 12 липня 2023 року Перевізником було забезпечено доставку Товару до місць розвантаження, що підтверджується відповідними накладними UNICEF, а саме: №72416037 (дата розвантаження 04.07.2023) місто Київ у кількості 12 одиниць; №72416036 (дата розвантаження 04.07.2023) місто Київ у кількості 10 одиниць; №72416035 (дата розвантаження04.07.2023) місто Київ у кількості 1 одиниця; №72416038 (дата розвантаження 04.07.2023) місто Чернігів у кількості 4 одиниць; №72416039 (дата розвантаження 05.07.2023) місто Житомир у кількості 3 одиниць; №72416040 (дата розвантаження 05.07.2023) місто Рівне у кількості 3 одиниць; №72416041 (дата розвантаження 05.07.2023) місто Луцьк у кількості 2 одиниць; №72416042 (дата розвантаження 05.07.2023) місто Львів у кількості 7 одиниць; №72416043 (дата розвантаження 06.07.2023) місто Ужгород у кількості 4 одиниць; №72416044 (дата розвантаження 06.07.2023) місто Івано-Франківськ у кількості 4 одиниць; №72416045 (дата розвантаження 06.07.2023) місто Чернівці у кількості 2 одиниць; №72416046 (дата розвантаження 07.07.2023) місто Тернопіль у кількості 2 одиниць; №72416047 (дата розвантаження 07.07.2023) місто Хмельницький у кількості 8 одиниць; №72416048 (дата розвантаження 07.07.2023) місто Вінниця у кількості 7 одиниць; №72416049 (дата розвантаження 10.07.2023) місто Одеса у кількості 44 одиниць; №72416050 (дата розвантаження 10.07.2023) місто Миколаїв у кількості 7 одиниць; №72416051 (дата розвантаження 10.07.2023) місто Кропивницький у кількості 10 одиниць; №72416052 (дата розвантаження 10.07.2023) місто Черкаси у кількості 5 одиниць; №72416053 (дата розвантаження 11.07.2023) місто Полтава у кількості 1 одиниці; №72416054 (дата розвантаження 11.07.2023) місто Суми у кількості 7 одиниць; №72416055 (дата розвантаження 11.07.2023) місто Харків у кількості 6 одиниць; №72416056 (дата розвантаження 12.07.2023) місто Дніпро у кількості 25 одиниць; №724160537 (дата розвантаження 12.07.2023) місто Запоріжжя у кількості 2 одиниць.
Вказані факти встановлені рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 17.06.2024 року у справі №904/382/24, яке набрало законної сили…
… З умов Заявки вбачається, що сторони погодили наступні умови оплати: б/г з ПДВ 80% через 7-9 банківських днів після отримання оригіналів документів (акт, ТТН / CMR, заявка, рахунок); 20% через 1 банківський день після реєстрації ПН (платіжні дні - вт, чт)…
… З урахуванням наведеної норми права Позивач направив Відповідачу оригінали документів. Що підтверджується фіскальним чеком, описом вкладення Укрпошти за №5250002924875 від 24.03.2025 року (додаток 3).
Відповідно до даних офіційного сайту АТ «Укрпошта» в мережі Інтернет (додаток 4), відправлення №5250002924875 вручене 08.04.2025 року…
…В порушення взятих на себе зобов`язань за Заявкою Відповідач вартість наданих послуг перевезення у повному обсязі не сплатив, в зв`язку з чим виникла заборгованість перед Позивачем, яка складає 103 000,00 грн…».

Алгоритм та порядок встановлення фактичних обставин кожної конкретної справи не є типовим і залежить насамперед від позиції сторін спору, а також доводів і заперечень, якими вони обґрунтовують свою позицію. Предмет доказування формується, виходячи з підстав вимог і заперечень сторін та норм матеріального права (постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 05.07.2019 у справі №910/4994/18).
З урахуванням доводів і вимог апеляційної скарги, в порядку частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегією суддів не перевіряється правильність висновків суду першої інстанції в частині неоспорюваних сторонами обставин справи відносно того, що: 27.12.2021 між ТОВ «Лео Транс Груз» (перевізник) та ТОВ «НЕОЛІТ-ГРУП» (експедитор) був укладений договір транспортного експедирування автомобільним транспортом у внутрішньому та міжнародному сполученні №Л118/271221-1, за умовами якого перевізник зобов`язується доставити ввірений йому експедитором вантаж до пункту призначення за заявками експедитора і видати його вантажоодержувачу у встановлений термін, а експедитор зобов`язується здійснювати за перевезення вантажів встановлену плату. 30.06.2023 між сторонами підписана заявка на перевезення № П-000000095564, згідно з якою узгоджено перевезення гуманітарної допомоги з Великої Олександрівки (Київська область) за маршрутом з 23 пунктами розвантаження по території України з умовою дотримання температурного режиму від +2 до +8 °С.
Система доказування у господарському процесі засновується на розподілі тягаря доказування між сторонами у справі. Посилаючись на ту чи іншу обставину або спростовуючи їх у суді, сторона повинна доводити такі обставини доказами (статті 13, 74 ГПК).
За змістом ст. 14 ГПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Водночас ст. 75 ГПК закріплює підстави звільнення від доказування. Так, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.4 ст. 75 ГПК). Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені (ч.5 ст. 75 ГПК). Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для господарського суду (ч.7 ст. 75 ГПК).
Преюдиціальні факти - це факти, встановлені рішенням суду, що набрало законної сили. Преюдиціальність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Суб`єктивними межами є те, що в двох справах беруть участь одні й ті самі особи чи їх правонаступники, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини. Об`єктивні межі стосуються обставин, встановлених рішенням суду.
Так, згідно мотивувальної частини рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.06.2024м. у справі № 904/382/24 встановлено, що : « … 27.12.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Неоліт-Груп" (експедитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лео Транс Груз" (перевізник) укладено договір № Л118/271221-1 транспортного експедирування автомобільним транспортом у внутрішньому та міжнародному сполученні, відповідно до пункту 1.1 якого перевізник зобов`язується доставити ввірений йому експедитором вантаж до пункту призначення в міжнародному або внутрішньому сполученні за заявками експедитора і видати його вантажоодержувачу у встановлений термін, передбачений договором або заявкою, а експедитор зобов`язується здійснювати за перевезення вантажів встановлену плату в розмірі та в строки, передбачені цим договором і заявкою.
Перевізник здійснює перевезення вантажів на підставі письмових заявок експедитора, які є невід`ємною частиною договору, яка подається експедитором за 24 години до моменту завантаження (пункт 2.1 договору).
За приписами пункту 2.2 договору заявка містить наступну інформацію: дата і час завантаження; маршрут; назва вантажу; вагу і об`єм вантажу (на один автомобіль); кількість автомобілів; адресу завантаження; контактну особу при завантаженні і його телефон; адресу вивантаження; контактну особу при вивантаженні і його телефон; терміни доставки; додаткові умови та інструкції.
Відповідно до пункту 4.2.26 перевізник зобов`язаний нести перед експедитором повну матеріальну відповідальність за всі негативні правові наслідки і збитки, пов`язані з порушенням цього договору.
Відповідно до пункту 11.1 цей договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 30.12.2022. При цьому, закінчення терміну дії договору не звільняє сторони від виконання взятих на себе зобов`язань за цим договором, а також відповідальності за їх порушення.
Якщо жодна із сторін за 30 днів до закінчення терміну дії договору не повідомить іншу сторону письмово про його розірвання, то термін дії договору автоматично продовжується на кожний наступний календарний рік.
30.06.2023 сторонами підписана заявка на перевезення № П-000000095564, згідно до якої сторони узгодили перевезення, в тому числі, з такими умовами:
- Адреса навантаження: Україна, Київська область, Велика Олександрівка, вул. Бориспільська, 9
- Адреса розвантаження: Україна - Велика Олександрівка - Київ - Чернігів - Житомир - Рівне - Луцьк - Львів - Ужгород - Івано-Франківськ - Чернівці - Тернопіль - Хмельницький - Вінниця - Одеса - Миколаїв - Кропивницький - Черкаси - Полтава - Суми - Харків - Дніпро - Запоріжжя.
- Найменування вантажу: гуманітарна допомога
- Маса: 0,2 тони
- Об`єм: 5 м.куб
- Тип транспорту/умови перевезення: Реф / +2 до +8
- Дата, час прибуття на завантаження: 03.07.2023 09:00:00
- Дата, час прибуття розвантаження: 07.07.2023 09:00:00
- Марка і державні номера автомобілю: Mersedes-Benz НОМЕР_1
- ПІБ водія: ОСОБА_1 НОМЕР_2.
03.07.2023 на виконання вказаної заяви водій ОСОБА_1 прибув до пункту навантаження, де постачальник товарів медичного призначення - Товариство з обмеженою відповідальністю "ФАРМАСОФТ" завантажив в зазначений автомобіль о 15:15 цього ж дня товари медичного призначення - Dialab, HIV 1&2 Ab cut-off Elisa kit/96 у кількості 176 одиниць.
Для забезпечення контролю температурного режиму (від +2 до +8 С) під час транспортування Товару, у кузов автомобілю разом із товаром Постачальник помістив датчик для транспортування медикаментів - Логгер №08182, що підтверджується супровідною формою до датчика для транспортування медикаментів (протокол відбору № 13213), що містить підпис представника Постачальника Товару та підпис водія перевізника (Товариства з обмеженою відповідальністю "Лео Транс Груз") ОСОБА_1 .
В подальшому, у період з 04 липня 2023 року по 12 липня 2023 року Перевізником було забезпечено доставку Товару до місць розвантаження, що підтверджується відповідними накладними UNICEF, а саме: №72416037 (дата розвантаження 04.07.2023) місто Київ у кількості 12 одиниць; №72416036 (дата розвантаження 04.07.2023) місто Київ у кількості 10 одиниць; №72416035 (дата розвантаження 04.07.2023) місто Київ у кількості 1 одиниця; №72416038 (дата розвантаження 04.07.2023) місто Чернігів у кількості 4 одиниць; №72416039 (дата розвантаження 05.07.2023) місто Житомир у кількості 3 одиниць; №72416040 (дата розвантаження 05.07.2023) місто Рівне у кількості 3 одиниць; №72416041 (дата розвантаження 05.07.2023) місто Луцьк у кількості 2 одиниць; №72416042 (дата розвантаження 05.07.2023) місто Львів у кількості 7 одиниць; №72416043 (дата розвантаження 06.07.2023) місто Ужгород у кількості 4 одиниць; №72416044 (дата розвантаження 06.07.2023) місто Івано-Франківськ у кількості 4 одиниць; №72416045 (дата розвантаження 06.07.2023) місто Чернівці у кількості 2 одиниць; №72416046 (дата розвантаження 07.07.2023) місто Тернопіль у кількості 2 одиниць; №72416047 (дата розвантаження 07.07.2023) місто Хмельницький у кількості 8 одиниць; №72416048 (дата розвантаження 07.07.2023) місто Вінниця у кількості 7 одиниць; №72416049 (дата розвантаження 10.07.2023) місто Одеса у кількості 44 одиниць; №72416050 (дата розвантаження 10.07.2023) місто Миколаїв у кількості 7 одиниць; №72416051 (дата розвантаження 10.07.2023) місто Кропивницький у кількості 10 одиниць; №72416052 (дата розвантаження 10.07.2023) місто Черкаси у кількості 5 одиниць; №72416053 (дата розвантаження 11.07.2023) місто Полтава у кількості 1 одиниці; №72416054 (дата розвантаження 11.07.2023) місто Суми у кількості 7 одиниць; №72416055 (дата розвантаження 11.07.2023) місто Харків у кількості 6 одиниць; №72416056 (дата розвантаження 12.07.2023) місто Дніпро у кількості 25 одиниць; №724160537 (дата розвантаження 12.07.2023) місто Запоріжжя у кількості 2 одиниць.
Після завершення доставки товару до місць розвантаження, водій Перевізника - ОСОБА_1 12 липня 2023 року о 09:37 передав представнику Постачальника датчик для транспортування медикаментів - Логгер №08182, для перевірки додержання температурного режиму (від +2 до +8 С) під час транспортування товару, що підтверджується підписом водія перевізника на супровідній формі до датчика для транспортування медикаментів (протокол відбору №13213).
Згідно з даними звіту по Логгеру №08182 були виявлені наступні порушення температурного режиму, зокрема, 09.07.2023 0 07:25 год. датчиком для транспортування медикаментів (Логгер №08182) в кузові автомобіля Перевізника була зафіксована температура -12,8 С, що значно нижче норми.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Неоліт-Груп" зазначає, що після перебування товару за такої низької температури товар медичного призначення, що перевозився - Dialab, HIV 1&2 Ab cut-off Elisa kit/96 у кількості 107 шт. став непридатним для використання.
Так, 107 одиниць Dialab, HIV 1&2 Ab cut-off Elisa kit/96, перевезення яких здійснювалось Товариством з обмеженою відповідальністю "Лео Транс Груз" у період з 10.07.2023 по 12.07.2023 (м. Одеса - 44 одиниці, м. Миколаїв - 7 одиниць, м. Кропивницький - 10 одиниць, м. Черкаси - 5 одиниць, м. Полтава - 1 одиниця, м. Суми - 7 одиниць, м. Харків - 6 одиниць, м. Дніпро - 25 одиниць, м. Запоріжжя - 2 одиниці) стали не придатними для використання та були утилізовані їх одержувачами.
Представництво Дитячого Фонду ООН в Україні пред`явило Товариству з обмеженою відповідальністю "Неоліт-Груп" претензію №2023/ОРS/VD-983 від 25.09.2023 щодо відшкодування збитків в розмірі 17 392,05 доларів США .
10.11.2023 на виконання отриманої претензії Товариство з обмеженою відповідальністю "Неоліт-Груп" перерахувало на користь Представництва Дитячого Фонду ООН в Україні (ЮНІСЕФ) 626 739,91 грн, що на дату платежу було еквівалентом 17 392,05 доларів США, згідно платіжної інструкції № 2850381692 від 10.11.2023.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Неоліт-Груп" посилається на те. що внаслідок неналежного виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Лео Транс Груз" умов договору № Л118/271221-1 транспортного експедирування автомобільним транспортом у внутрішньому та міжнародному сполученні від 27.12.2021 та заявки на перевезення №П-000000095564 від 30.06.2023 відповідачем (перевізником) завдано позивачу (експедитору) шкоду в розмірі 626 739,91 грн., проти чого заперечує відповідач, що і є причиною виникнення спору.
Предметом спору є стягнення з відповідача на користь позивача 626 739,91 грн. збитків, завданих неналежним виконання умов договору № Л118/271221-1 транспортного експедирування автомобільним транспортом у внутрішньому та міжнародному сполученні від 27.12.2021 та заявки на перевезення №П-000000095564 від 30.06.2023.
Предметом доказування у справі є обставини укладання договору № Л118/271221-1 транспортного експедирування автомобільним транспортом у внутрішньому та міжнародному сполученні від 27.12.2021 та заявки на перевезення №П-000000095564 від 30.06.2023, факт надання послуг за договором, наявність / відсутність заподіяння збитків, розмір зазначених збитків, докази невиконання зобов`язань та причинно-наслідковий зв`язок між невиконанням зобов`язань та заподіяними збитками...
…Матеріалами справи підтверджується, що 30.06.2023 сторонами підписана заявка на перевезення № П-000000095564, згідно до якої сторони узгодили перевезення гуманітарної допомоги, в якій, зокрема, визначили тип транспорту/умови перевезення: Реф / +2 до +8.
При завантаженні товару для забезпечення контролю температурного режиму (від +2 до +8 С) під час транспортування Товару, у кузов автомобілю разом із товаром Постачальник помістив датчик для транспортування медикаментів - Логгер №08182, що підтверджується супровідною формою до датчика для транспортування медикаментів (протокол відбору № 13213), що містить підпис представника Постачальника Товару та підпис водія перевізника (Товариства з обмеженою відповідальністю "Лео Транс Груз") ОСОБА_1 .
Після завершення доставки товару до місць розвантаження, водій Перевізника - ОСОБА_1 12 липня 2023 року о 09:37 передав представнику Постачальника датчик для транспортування медикаментів - Логгер №08182, для перевірки додержання температурного режиму (від +2 до +8 С) під час транспортування товару, що підтверджується підписом водія перевізника на супровідній формі до датчика для транспортування медикаментів (протокол відбору №13213).
Згідно з даними звіту по Логгеру №08182 були виявлені наступні порушення температурного режиму, зокрема, 09.07.2023 0 07:25 год. датчиком для транспортування медикаментів (Логгер №08182) в кузові автомобіля Перевізника була зафіксована температура -12,8 С, що значно нижче норми.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Неоліт-Груп" зазначає, що після перебування товару за такої низької температури товар медичного призначення, що перевозився - Dialab, HIV 1&2 Ab cut-off Elisa kit/96 у кількості 107 шт. став непридатним для використання.
Так, 107 одиниць Dialab, HIV 1&2 Ab cut-off Elisa kit/96, перевезення яких здійснювалось Товариством з обмеженою відповідальністю "Лео Транс Груз" у період з 10.07.2023 по 12.07.2023 (м. Одеса - 44 одиниці, м. Миколаїв - 7 одиниць, м. Кропивницький - 10 одиниць, м. Черкаси - 5 одиниць, м. Полтава - 1 одиниця, м. Суми - 7 одиниць, м. Харків - 6 одиниць, м. Дніпро - 25 одиниць, м. Запоріжжя - 2 одиниці) стали не придатними для використання та були утилізовані їх одержувачами.
Представництво Дитячого Фонду ООН в Україні пред`явило Товариству з обмеженою відповідальністю "Неоліт-Груп" претензію №2023/ОРS/VD-983 від 25.09.2023 щодо відшкодування збитків в розмірі 17 392,05 доларів США, які Товариством з обмеженою відповідальністю "Неоліт-Груп" перераховано на користь Представництва Дитячого Фонду ООН в Україні (ЮНІСЕФ) у сумі 626 739,91 грн, що на дату платежу було еквівалентом 17 392,05 доларів США, згідно платіжної інструкції № 2850381692 від 10.11.2023.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Неоліт-Груп" посилається на те, що внаслідок неналежного виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Лео Транс Груз" умов договору № Л118/271221-1 транспортного експедирування автомобільним транспортом у внутрішньому та міжнародному сполученні від 27.12.2021 та заявки на перевезення №П-000000095564 від 30.06.2023 відповідачем (перевізником) завдано позивачу (експедитору) шкоду в розмірі 626 739,91 грн.
Як вбачається з претензії №2023/ОРS/VD-983 від 25.09.2023 Представництва Дитячого Фонду ООН в Україні до Товариства з обмеженою відповідальністю "Неоліт-Груп" про стягнення 17 392,05 доларів США, після завершення маршруту товарів медичного призначення Dialab, HIV 1&2 Ab cut-off Elisa kit/96 автомобілем Mersedes-Benz НОМЕР_1 , водій ОСОБА_1 НОМЕР_2, ЮНІСЕФ отримало дані датчика, що був розміщений разом із вантажем протягом всього маршруту та виявлено порушення температурного режиму у період з 8 по 9 липня 2023 року. В результаті порушення температурного режиму 107 доставлених медичних тестів була визнана непридатною через невідповідність вимогам транспортування, що згодом призвело до того, що засоби перебували у замороженому стані. Через невиконання обов`язків. Покладених на ТОВ "Неоліт Груп" ЮНІСЕФ зазнало збитків на суму 17 392,05 доларів США.
У листі за вих. №2023/ОРS/VD-1252 від 30.11.2023 Представництвом Дитячого Фонду ООН в Україні надано Товариству з обмеженою відповідальністю "Неоліт-Груп" розрахунок суми 17 392,05 доларів США, яка складається: 1. закупівля 107 нових тест наборів (за ціною 59,15 долів США за одиницю) у розмірі 6 329,05 доларів США; 2. орієнтовна вартість міжнародного перевезення у розмірі 2 500 доларів США, 3. початковий внесок, сплачений на користь ТОВ "Неоліт Груп" у розмірі 3 971 доларів США, 4. відкликання та зміна пошкоджених тест-наборів в межах країни (ЮНІСЕФ/кінцевий вантажоодержувач) у розмірі 4 592 доларів США.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Неоліт-Груп" на підставі платіжної інструкції № 2850381692 від 10.11.2023 перерахувало на користь Представництва Дитячого Фонду ООН в Україні (ЮНІСЕФ) 626 739,91 грн (на дату платежу було еквівалентом 17 392,05 доларів США).
Вказану суму - 626 739,91 грн. позивач визначає як розмір збитків, завданих відповідачем внаслідок неналежного виконання умов договору № Л118/271221-1 транспортного експедирування автомобільним транспортом у внутрішньому та міжнародному сполученні від 27.12.2021 та заявки на перевезення №П-000000095564 від 30.06.2023 в частині дотримання температурного режиму перевезення вантажу (+2 до +8 С), зокрема 09.07.2023 датчиком зафіксовано температура - 12.8 С. 
Так, в претензії №2023/ОРS/VD-983 від 25.09.2023 Представництва Дитячого Фонду ООН в Україні до Товариства з обмеженою відповідальністю "Неоліт-Груп" вказано, що після завершення маршруту товарів медичного призначення Dialab, HIV 1&2 Ab cut-off Elisa kit/96 автомобілем Mersedes-Benz НОМЕР_1 , водій ОСОБА_1 НОМЕР_2, ЮНІСЕФ отримало дані датчика, що був розміщений разом із вантажем протягом всього маршруту та виявлено порушення температурного режиму у період з 8 по 9 липня 2023 року. В результаті порушення температурного режиму 107 доставлених медичних тестів була визнана непридатною через невідповідність вимогам транспортування, що згодом призвело до того, що засоби перебували у замороженому стані.
Позивач зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Лео транс груз" здійснювало перевезення товару медичного призначення, що перевозився - Dialab, HIV 1&2 Ab cut-off Elisa kit/96.
Згідно з інструкцією товару медичного призначення Dialab, HIV 1&2 Ab cut-off Elisa kit/96 виробником встановлюються наступні умови зберігання та стабільності товару медичного: компоненти набору залишатимуться стабільними протягом терміну придатності, зазначеного на етикетці та упаковці, за умови зберігання при температурі 2-8°С. Не заморожувати.
У заявці на перевезення № П-000000095564 від 30.06.2023 сторонами узгоджено перевезення гуманітарної допомоги, в якій, зокрема, визначили тип транспорту/умови перевезення: Реф / +2 до +8.
Відповідно до пункту 7.5 договору у випадку пошкодження, втрати або загибелі вантажу перевізник несе повну матеріальну відповідальність перед власником вантажу в сумі пошкодженого вантажу за цінами, вказаними в інвойсі, ТТН чи виходячи із рахунку-фактури вантажовідправника, а якщо ціни відсутні то на підставі вартості, яка є стандартною для такого типу вантажу, або інших документах, що підтверджують вартість вантажу, супроводжуючих вантаж, а також вартість його митного очищення та інші витрати і збитки, понесені внаслідок втрати або загибелі вантажу з вини перевізника.
У разі якщо перевізником не будуть дотримані температурні режими, які відповідно із супровідними документами встановлені для отриманого до перевезення вантажу, перевізник сплачує на користь експедитора всі витрати понесені вантажоодержувачем або вантажовідправником, пов`язані з псуванням вантажу (вартість вказана в інвойсі або рахунку на вантаж) (пункт 7.6 договору)…
…Порушення температурного режиму зафіксовано у період, коли відповідачем фактично здійснювалось перевезення вантажу, що підтверджується даними звіту по Логгеру №08182 та накладними UNICEF.
Вина перевізника полягає у недотримання умов договору в частині забезпечення температурного режиму, який був обумовлений у заявці на перевезення № П-000000095564 від 30.06.2023 (за дотриманням якого розміщено датчик для транспортування медикаментів - Логгер №08182).
Розміром збитків в даному випадку є вартість вантажу зазначена у накладних.
Причинний зв`язок між порушенням відповідачем зобов`язання, що випливає з договору та збитками полягає у тому, що за умови дотримання відповідачем умов договору в частині дотримання температурного режиму, збитки позивачу не було б завдано; порушення відповідачем своїх зобов`язань, що спричинило псування вантажу (став непридатним для використання).
За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню частково у сумі 168 540,37 грн…»
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів виснує, що предметом позову у справі № 904/382/24 було стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лео Транс Груз" (позивача у даній справі) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Неоліт-Груп" 626 739,91 грн. збитків, завданих неналежним виконання умов договору № Л118/271221-1 транспортного експедирування автомобільним транспортом у внутрішньому та міжнародному сполученні від 27.12.2021 та заявки на перевезення №П-000000095564 від 30.06.2023.
Колегія суддів констатує, що заявка на перевезення №П-000000095564 від 30.06.2023 , якою сума фрахту визначена в 103 000,00 гр об`єм вантажу 5 м.куб 0,2 тон згідгно ТТН та таблицею (а.с. 13). 
Відповідно до частин 1, пунктів 4-6 частини 3, частини 4 статті 165 Господарського процесуального кодексу України:
1. У відзиві відповідач викладає заперечення проти позову.
3. Відзив повинен містити:
4) обставини, які визнаються відповідачем, а також правову оцінку обставин, наданих позивачем, з якою відповідач погоджується;
5) заперечення (за наявності) щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права;
6) перелік документів та інших доказів, що додаються до відзиву, та зазначення документів і доказів, які не можуть бути подані разом із відзивом, із зазначенням причин їх неподання;
Так, заперечуючи проти заявлених позовних вимог, Товариство з обмеженою відповідальністю "Неоліт-Груп" зазначало про наступне: « …Згідно загальнодоступних даних:
- загальна протяжність маршруту Велика Олександрівка (Київська область) - Київ - Чернігів - Житомир - Рівне - Луцьк - Львів - Ужгород - Івано-Франківськ - Чернівці - Тернопіль - Хмельницький - Вінниця - Одеса - Миколаїв - Кропивницький - Черкаси - Полтава - Суми - Харків - Дніпро - Запоріжжя становить 3811 км
та відповідно:
- загальна протяжність маршруту Велика Олександрівка (Київська область) - Київ - Чернігів - Житомир - Рівне - Луцьк - Львів - Ужгород - Івано-Франківськ - Чернівці - Тернопіль - Хмельницький - Вінниця становить 1990 км
- загальна протяжність маршруту Вінниця - Одеса - Миколаїв - Кропивницький - Черкаси - Полтава - Суми - Харків - Дніпро - Запоріжжя становить 1821 км
Приймаючи до уваги, що маса вантажу була вкрай низькою (0,2 тони), то в даному випадку вартість перевезення напряму залежить від відстані таких перевезень.
Враховуючи викладене, перевезення товару медичного призначення було здійснено Позивачем належним чином на 52,22 % маршруту, а саме 1990 км / 3811 км * 100% = 52,22 %
У зв`язку з цим вважаємо, що на виконання заявки на перевезення № П-000000095564 від 30.06.2023 року Позивачем належним чином було здійснено перевезення товару медичного призначення на суму 53786 грн 60 коп, а саме 103000,00 грн * 52,22 % = 53786,60 грн…» 
Відповідно до частин 1,3 статті 166 Господарського процесуального кодексу України:
1. У відповіді на відзив позивач викладає свої пояснення, міркування та аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень та мотиви їх визнання або відхилення.
3. До відповіді на відзив застосовуються правила, встановлені частинами третьою - шостою статті 165 цього Кодексу.
Відповідно до частини 4 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього. 
Оскільки відповідь на відзив Товариства з обмеженою відповідальністю "Неоліт-Груп" не містить заперечень з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лео Транс Груз" щодо неналежного здійснено перевезення товару медичного призначення на суму 53786 грн 60 коп із розрахунку 103 000,00 грн * 52,22 % = 53786,60 грн відповідні обставини визнаються колегією суддів такими, що відповідають фактичним обставинам справи в порядку частини 4 статті 175, статтей 166,165 Господарського процесуального кодексу України.
Доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "Лео Транс Груз" викладені в розділі « 2. Щодо не доставлення частини вантажу.» заперечень на відповідь на відзив на апеляційну скаргу колегія суддів не приймає до уваги в силу положень частини 4 статті 165 Господарського процесульного кодексу України.
Відповідно до частини 1 статті 909 ЦК України За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов' язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.
Відповідно до статті 920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).
При цьому, частиною 2 статті 908 ЦК України встановлено, що Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором.
Відповідно до частини 1 статті 526 ЦК України Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно постанови Центрального апеляційного господарського суду від 12.05.2022 року по справі № 904/264/20, що була винесена після перегляду цієї справи Верховним судом, за аналогічних правовідносин апеляційний суд дійшов до наступних висновків:
Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору,внаслідок чого порушуються права іншої особи.
Вина експедитора у порушенні договору транспортного експедирування презюмується та не підлягає доведенню замовником.
Транспортне експедирування як вид господарської діяльності не може розглядатися окремо від перевезення, це комплекс заходів, які супроводжують процес перевезення вантажів на всіх його стадіях (сортування вантажів під час їх прийняття до перевезення, перевалка вантажів у процесі їх перевезення, облік надходження вантажів під час видачі вантажу тощо), і саме це дає підстави розглядати її допоміжним щодо перевезення видом діяльності. Тому кожна послуга, що надається експедитором клієнту, по суті є транспортною послугою.
Оскільки відповідачем на оспорюється надання позивачем послуг належної якості в об`ємі 48 % і колегією суддів встановлено вище обставини справи в частині неналежного здійснення позивачем перевезення товару медичного призначення на суму 53 786 грн 60 коп, позовні вимоги підлягають лише частковому задоволенню на суму 49 213,4.
Висновки суду першої інстанції в частині того, що вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню визнаються передчасними.
Доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "Лео Транс Груз" в частині того, що : « … Враховуючи факт укладення між Позивачем та Відповідачем Договору, очевидним є те, що між сторонами виникли відповідні права та обов`язки.
Що важливо: не право та обов`язок, а права та обов`язки.
Тобто у Позивача на підставі Договору виникло не одне зобов`язання, а десятки зобов`язань (наприклад, розділ 4.2 Договору містить 27 пунктів зобов`язань Позивача).
Тому ототожнення всіх зобов`язань Позивача з одним зобов`язанням (щодо дотримання температурного режиму при перевезенні) є логічною помилкою. Якої припустився Відповідач.
За порушення зобов`язання щодо дотримання температурного режиму при перевезенні Позивач вже був притягнутий до відповідальності (див. Преюдиційне рішення).
Зобов`язання доставити товар до пунктів призначення, звичайно, є відмінним від зобов`язання дотримання температурного режиму. І, враховуючи зміст Преюдиційного рішення, є виконаним з боку Позивача.
3. Щодо надання оригіналів документів.
Відповідач в Апеляційній скарзі (див. аркуші 7-8) вказує, що нібито Позивач не виконав зобов`язання надати Відповідачу оригінали документів (рахунку, акту, товаро-транспортної накладної та заявки на перевезення), на підставі яких Відповідач мав здійснити оплату наданих послуг.
Позивач заявляє, що дана інформація не тільки не відповідає дійсності, а і містить ознаки суперечливої поведінки з боку Відповідача, враховуючи наступне.
3.1. З інформації на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень України у справі №904/382/24 вбачаються наступні обставини:
- ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.02.2024 позовну заяву Відповідача залишено без руху для усунення недоліків позовної заяви, а саме: надати суду здійснений в установленому законом порядку переклад українською мовою усіх документів, викладених іноземною мовою, копії яких долучено до позовної заяви (матеріалів справи), зокрема, накладних UNICEF щодо доставки Dialab, HIV 1&2 Ab cut-off ELISA kit/96 до місць розвантаження;
- 09.02.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Неоліт-Груп" до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви з доказами їх усунення, в якій ТОВ «Неоліт-Груп» надав суду здійснений в установленому законом порядку переклад українською мовою усіх документів, викладених іноземною мовою, копії яких долучено до позовної заяви (матеріалів справи), зокрема, накладних UNICEF щодо доставки Dialab, HIV 1&2 Ab cut-off ELISA kit/96 до місць розвантаження;
- ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.02.2024 року було прийнято позовну заяву ТОВ «Неоліт-Груп» до розгляду та відкрито провадження у справі №904/382/24. Оскільки, як зазначено в ухвалі, «позовна заява відповідає вимогам, встановленим статтям 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України, що є достатнім для прийняття її до розгляду і відкриття провадження у справі.».
Згідно з пунктом 8 частини третьої статті 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.
На виконання наведеної норми права ТОВ «Неоліт-Груп» на останньому аркуші позовної заяви (копія є в матеріалах даної справи - додаток 1 до відповіді на відзив), яка розглядалась у справі №904/382/24, зазначив в додатку 6: «Належним чином засвідчені копії накладних UNICEF щодо доставки Dialab, HIV 1&2 Ab cut-off ELISA kit/96 до місць розвантаження - 23 примірники - оригінал наявний у позивача».
З поданого вище випливає, що на момент звернення Відповідача з позовом у справі №904/382/24 (в січні 2024 року) він заявив Господарському суду Дніпропетровської області, що у нього наявні оригінали накладних UNICEF щодо доставки Dialab, HIV 1&2 Ab cut-off ELISA kit/96 до місць розвантаження - 23 примірники.
Крім того, оскільки в подальшому він надав Господарському суду Дніпропетровської області здійснений в установленому законом порядку переклад українською мовою вказаних накладних, то наведене є додатковим підтвердженням наявності оригіналів цих накладних у Відповідача.
В подальшому Відповідач в травні 2025 року у відзиві на позовну заяву заявляє, що Позивач не виконав вимоги заявки на перевезення №П-000000095564 від 30.06.2023 року щодо надання оригіналів документів, а саме не надано Відповідачу оригінали товарно-транспортної накладної/CMR, що унеможливлює оплату послуг Позивача з перевезення.
3.2. Норми закону полягають в наступному: жити чесно, не ображати інших, кожному віддавати по заслугах. Змусити жити за принципами навряд чи можливо. Але коли виникає судовий спір, то учасники цивільного обороту мають розуміти, що їх дії (бездіяльність) чи правочини можуть бути піддані оцінці крізь призму справедливості, розумності, добросовісності (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 травня 2024 року в справі № 357/13500/18 (провадження № 61-3809св24), постанову Верховного Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 вересня 2024 року у справі № 466/3398/21 (провадження № 61-2058сво23)).
Слід розмежовувати матеріальну та процесуальну добру совість як за сферою застосування, так і наслідками. Матеріальна добра совість регулюється, зокрема, пунктом 6 статті 3 ЦК України, а процесуальна, зокрема, статтею 44 ЦПК України (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 04 листопада 2024 року в справі № 532/1550/23 (провадження № 61- 4145сво24)).
Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 статті 3 Цивільного кодексу (надалі - ЦК) України) і дії учасників приватних правовідносин мають бути добросовісними.
Добра совість - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року в справі № 390/34/17 (провадження № 61-22315сво18), постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 листопада 2019 року у справі № 337/474/14-ц (провадження № 61-15813сво18), постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 вересня 2024 року у справі № 466/3398/21 (провадження № 61-2058сво23)).
З урахуванням того, що норми цивільного законодавства мають застосовуватися із врахуванням добросовісності, то принцип доброї совісті не може бути обмежений певною сферою (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2023 року в справі № 463/13099/21 (провадження № 61-11609сво23), постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 19 лютого 2024 року в справі № 567/3/22 (провадження № 61-5252сво23), постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 вересня 2024 року у справі № 466/3398/21 (провадження № 61-2058сво23)).
Учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 43 ГПК України).
Процесуальному праву притаманний принцип процесуальної доброї совісті. Проявом принципу процесуальної доброї совісті є те, що особа навряд чи може висувати твердження, несумісні з тією позицією, яка зайнята нею в судовому процесі, що вже відбувся. Принцип процесуальної доброї совісті навряд чи має толерувати непостійність учасників процесу, а навпаки покликаний забезпечити послідовну поведінку учасників спору. Адже суд не є місцем для «безцеремонної процесуальної гри». Правопорядок не може допускати ситуації, за яких особа наполягає в різних судових процесах на правдивості протилежних одне одному тверджень задля просування власних інтересів (див., постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2024 року в справі № 229/7156/19 (провадження № 61-4283св24), постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 04 листопада 2024 року в справі №532/1550/23 (провадження № 61-4145сво24)).
Потрібно розмежовувати зловживання процесуальними правами та зловживання матеріальними (цивільними) правами. Вказані правові конструкції відрізняються як по суті, так і за правовими наслідки щодо їх застосування судом. При зловживанні процесуальними правами суд має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання, позов, чи застосувати інші заходи процесуального примусу. Натомість правовим наслідком зловживання матеріальними (цивільними) правами може бути, зокрема, відмова у захисті цивільного права та інтересу, тобто відмова в позові (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 червня 2020 року в справі № 318/89/18 (провадження № 61-128св19), постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19 лютого 2021 року в справі №904/2979/20, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 листопада 2021 року в справі № 757/30424/18 (провадження № 61-993св20), постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 серпня 2023 року у справі № 932/4154/22 (провадження № 61-10679св22), постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 квітня 2024 року в справі № 686/16569/22 (провадження № 61-1306св23)).
Верховний Суд вже звертав увагу, що учасники цивільного обороту доволі часто намагаються використовувати правомірний цивільно-правовий інструментарій з неправомірною метою, не для забезпечення визначеності в приватних відносинах, захисту прав та інтересів. Очевидно, що суд не є місцем для «безцеремонної процесуальної гри» (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 серпня 2024 року в справі №501/3714/22 (провадження № 61-607св24)).
3.3. З матеріалів даної справи № 904/1947/25 вбачається, що:
- Відповідач в січні 2024 року заявляє Господарському суду Дніпропетровської області у справі №904/382/24, що у нього наявні оригінали накладних UNICEF щодо доставки Dialab, HIV 1&2 Ab cut-off ELISA kit/96 до місць розвантаження на підтвердження виконання Позивачем заявки на перевезення №П-000000095564 від 30.06.2023 року;
- Відповідач у відзиві на позовну заяву в травні 2025 року заявляє Господарському суду Дніпропетровської області у даній справі № 904/1947/25, що Позивач не виконав вимоги заявки на перевезення №П-000000095564 від 30.06.2023 року щодо надання оригіналів документів, а саме не надано Відповідачу оригінали товарно-транспортної накладної/CMR, що унеможливлює оплату послуг Позивача з перевезення.
Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки) базується ще на римській максимі - «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них».
Очевидно, що дії Відповідача, який в січні 2024 року заявляє Господарському суду Дніпропетровської області в одній судовій справі, що у нього наявні оригінали відповідних накладних, а згодом, в травні 2025 року заявляє Господарському суду Дніпропетровської області в рамках іншої справи, що він не отримував вказані оригінали накладних, суперечить попередній поведінці Відповідача і є недобросовісними.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 390/34/17…» визнаються колегією суддів такими, що не містять в собі обгрунтувань на підтвердження надання послуг належної якості в об`ємі 52 % в задоволені яких колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про наявність підстав для відмови.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення;
Відповідно до пунктів 1-3 частини 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:
1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи;
Оскільки апеляційна скарга не містить в собі заперечень щодо висновків суду першої інстанції в частині наявності підстав для стягнення з відповідача 7000,00грн – витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів апеляційного господарського суду не вбачає підстав для виходу за межі доводів і вимог апеляційної скарги в цій частині у відповідності до приписів частин1,4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 275 Господарськоо процесуального кодексу України, за результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
1. Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, відповідно до пунтків 1-3 частини 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України є:

1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи
Враховуючи вищевикладене, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку частково задовольнити апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Неоліт-Груп", а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.06.2025 у справі № 904/1947/25, відповідно змінити виклавши його резолютивну частину з урахуванням вищенаведених висновків суду апеляційної інстанції

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 277, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Неоліт-Груп" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.06.2025 у справі № 904/1947/25 – задовольнити частково.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.06.2025 у справі № 904/1947/25 – змінити, виклавши резолютивну частину в наступній редакції:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Лео Транс Груз" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Неоліт-Груп" про стягнення заборгованості в розмірі 103000,00грн – задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Неоліт-Груп" (52071, Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, с-ще Дослідне, вул. Наукова, буд. 1, ідентифікаційний код 39701580) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лео Транс Груз" (52500, Дніпропетровська обл., м. Синельникове, вул. Гоголя, буд. 19В, ідентифікаційний код 44077177) 49 213,40 – основного боргу, 7000,00грн – витрат на професійну правничу допомогу та 1 157,40 грн. судового збору, за подання позовної заяви.
В решті позову відмовити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лео Транс Груз" (52500, Дніпропетровська обл., м. Синельникове, вул. Гоголя, буд. 19В, ідентифікаційний код 44077177) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Неоліт-Груп" (52071, Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, с-ще Дослідне, вул. Наукова, буд. 1, ідентифікаційний код 39701580) 1 736,10 грн. судового збору, за подання апеляційної скарги, про що видати наказ.
Решту витрат за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Неоліт-Груп"
Видачу відповідних наказів, з урахуванням необхідних реквізитів, доручити Господарського суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 287 ГПК України.

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.В. Чус