РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

25.06.2026 	м. Івано-Франківськ	Справа № 909/497/26	

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Малєєвої О. В.,
секретар судового засідання Поп`юк Я. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу, у якій
позивач — ДЕРЖАВНА ЕКОЛОГІЧНА ІНСПЕКЦІЯ КАРПАТСЬКОГО ОКРУГУ,
відповідач — ДОЛИНСЬКА МІСЬКА РАДА,
про стягнення 710 145,99 грн шкоди, заподіяної внаслідок незаконної рубки дерев,
за участю представників:
від позивача — Остапчук І. Б.,
від відповідача — Григорський З. М., Креховецький І. М.,
ухвалив таке рішення.

1. Предмет позову. 
Предметом позову є вимога Державної екологічної інспекції Карпатського округу про стягнення з Долинської міської ради 710 145,99 грн шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу внаслідок незаконної порубки 27 дерев невстановленими особами на несформованій земельній ділянці комунальної власності, що розташована за межами населеного пункту с. Велика Тур`я на території Долинської міської ради. 
2. Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.
2.1. Форма судочинства.
Згідно з ухвалою про відкриття провадження у справі від 17.04.2026 суд вирішив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
3. Зміст позовних вимог та заперечень на позов, пояснення учасників справи.
3.1. Позовна заява від 15.04.2026 (вх. № 3501/26).
Заявлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до наказу Інспекції від 20.05.2025 № 348/04.2-03 здійснено державний контроль за дотриманням вимог природоохоронного законодавства на території Калуського району Івано-Франківської області. За результатами виявлено факт незаконної рубки 27 сироростучих дерев породи дуб та ялиця, внаслідок чого спричинено шкоду навколишньому природному середовищу в сумі 710 145,99 грн, що зафіксовано в акті № 117/02.1 від 22.05.2025. Місце вчинення правопорушення — територія за межами населеного пункту с. Велика Тур`я. Згідно з даними кадастрових систем, зазначена земельна ділянка є несформованою, перебуває у комунальній власності та належить до юрисдикції Долинської міської ради, не передана у власність чи користування іншим особам. За вказаним фактом органами поліції здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 42025092080000030. Листом від 08.10.2025 поліція повідомила, що винну особу не встановлено, про підозру нікому не повідомлено. Позивач стверджує, що внаслідок невиконання Долинською міською радою свого обов`язку щодо забезпечення охорони і збереження лісу від незаконних рубок, а також нездійснення контролю за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища на належній їй території, протиправна бездіяльність відповідача призвела до незаконного вирубування дерев. Зважаючи на те, що винних осіб не встановлено, на підставі ч. 2 ст. 107 Лісового кодексу України обов`язок з відшкодування шкоди у повному обсязі покладається на орган місцевого самоврядування. 
3.2. Відзив на позовну заяву від 04.05.2026 (вх. № 8329/26).
Відповідач позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні в повному обсязі. 
Відповідач обґрунтовує свої заперечення тим, що відшкодування шкоди є деліктною відповідальністю, яка потребує наявності всіх елементів правопорушення: неправомірної поведінки, шкоди, причинного зв`язку та вини. 
Відповідач зазначає, що норми ЗУ "Про рослинний світ" не передбачають відповідальності органів місцевого самоврядування за незабезпечення охорони рослинного світу в частині невжиття заходів. 
Відповідач наголошує, що незабезпечення охорони зеленого насадження власником земельної ділянки не може бути підставою для притягнення його до відповідальності, якщо не доведено його причетність до знищення. 
Також вказує на передчасність позову. Зауважує, що конструкція ст. 107 ЛК України пов`язує момент настання відповідальності органу місцевого самоврядування виключно у випадку невстановлення винних осіб, що в розумінні КПК України має підтверджуватись процесуальним документом про закриття кримінального провадження (зокрема, на підставі п. 1 чи п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України). Оскільки доказів остаточного невстановлення осіб та закриття провадження № 42025092080000030 немає, відповідач вважає подання позову передчасним та просить відмовити у стягненні коштів. 
3.3. Відповідь на відзив від 08.05.2026 (вх. № 8772/26). 
Позивач у відповіді на відзив заперечує проти аргументів відповідача. Наголошує, що згідно з листами Слідчого відділення поліції № 1 (м. Долина) від 08.10.2025 та від 15.04.2026 за результатами досудового розслідування нікому не повідомлено про підозру, а винну особу не встановлено. Також позивач посилається на протокол допиту свідка (старости с. Велика Тур`я), якій невідомо, хто міг бути причетним до вказаної незаконної рубки. Додатково позивач зазначає, що розмір шкоди підтверджено висновком судової інженерно-екологічної експертизи від 14.08.2025 № 997/25-28 Івано-Франківського відділення КНДІСЕ, який становить 710 145,99 грн. Позивач пояснює, що відповідно до ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні" здійснення контролю за додержанням природоохоронного законодавства та відтворенням лісів належить до делегованих повноважень міських рад. Охорона і збереження рослинного світу на підвідомчих територіях є прямим обов`язком органу місцевого самоврядування, а ліси становлять лісовий фонд України незалежно від того, на землях яких категорій вони зростають. Позивач наголошує, що вина відповідача полягає у бездіяльності, а у деліктних правовідносинах діє презумпція вини, яку Долинська міська рада не спростувала жодними доказами.
3.4. Заперечення від 11.05.2026 (вх. № 8844/26). 
Відповідач подав заперечення, в яких додатково звернув увагу суду на те, що Долинська міська рада неодноразово зверталась до поліції щодо залучення її як потерпілого у кримінальному провадженні № 42025092080000030. У зв`язку з бездіяльністю слідчого, рада звернулася до Долинського районного суду зі скаргою. За результатами розгляду скарги у справі № 343/896/26 суд зазначив, що слідчий своєю постановою від 05.05.2026 залучив Долинську міську раду як потерпілу особу, чим усунув бездіяльність. Відповідач наголошує, що наявність відкритого кримінального провадження та визнання ради потерпілою юридичною особою повністю нівелює можливість покладення на неї обов`язку з відшкодування шкоди як на заподіювача. Лист поліції від 15.04.2026 не є процесуальним документом у розумінні КПК України, з яким можна пов`язувати умову "винних осіб не встановлено". Відповідач наполягає, що позов є передчасним, оскільки у випадку встановлення винної особи Долинська міська рада має право на пред`явлення цивільного позову в межах кримінального процесу. 
3.5. Пояснення позивача від 12.05.2026 (вх. № 8884/26). 
Позивач у додаткових поясненнях зазначив, що посилання відповідача на необхідність дочекатися закінчення досудового розслідування є безпідставним та не звільняє орган місцевого самоврядування від цивільно-правової відповідальності. Минув майже рік з моменту виявлення порушення, осіб не встановлено, підозр не пред`явлено. Позивач звертає увагу, що предметом спору в цій справі є майнова шкода, заподіяна державі внаслідок незаконної рубки, а не кримінальне обвинувачення конкретних осіб. Стаття 107 ЛК України покладає безумовний обов`язок на міську раду. Залучення ради як потерпілої особи не звільняє її від публічних обов`язків щодо здійснення контролю за додержанням законодавства на підвідомчій території. Позивач наголошує, що залучення міської ради як потерпілої особи або навіть майбутнє встановлення винних осіб надає раді право звернутися з регресним позовом до таких осіб для компенсації власних втрат, але не є підставою для відмови у цьому позові про захист інтересів держави. 
4. Обставини справи, оцінка доказів. 
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані у справі докази, оцінивши їх відповідно до приписів ст. 86 ГПК України, суд встановив таке.
4.1. Відповідно до наказу Державної екологічної інспекції Карпатського округу від 20.05.2025 № 348/04.2-03 "Про посилення заходів щодо збереження об`єктів рослинного та тваринного світу, біоресурсів і дотримання інших вимог природоохоронного законодавства" державні інспектори провели державний контроль за дотриманням природоохоронного законодавства на території Калуського району Івано-Франківської області. Під час перевірки 21.05.2025 було виявлено факт незаконної рубки 27 (двадцяти семи) сироростучих дерев порід дуб та ялиця за межами населеного пункту с. Велика Тур`я. 
Вказаний факт зафіксовано в акті № 117/02.1 від 22.05.2025 (далі - Акт). До Акта додано відомість № 1 обліку пнів від 21.05.2025, у якій зафіксовано кількість, стан, породи та діаметри незаконно зрубаних дерев (60, 64, 37, 38, 41, 38, 85, 49, 62, 53, 90, 49, 50, 64, 44, 46, 54, 35, 76, 49, 82, 47, 27, 48, 34, 62, 102 см). 
Обстеження місця порубки здійснено за чіткими географічними координатами: 49.118708, 24.126789; 49.118526, 24.127219; 49.119255, 24.127297; 49.120648, 24.129182; 49.120241, 24.129949; 49.120469, 24.130062; 49.120542, 24.129998; 49.121035, 24.128994; 49.121202, 24.128040; 49.121267, 24.127859; 49.120441, 24.124078. 
Заміри пнів проводились вимірювальною металевою рулеткою Р-20 виробництва "STANLEY" (свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № ЧФ-734-м, чинне до 27.06.2025). 
Позивач також склав детальну фототаблицю обстеження місця виявленої рубки, на якій зафіксовано пні зрізаних дерев. Вказані докази належним чином підтверджують обставини здійснення незаконної рубки і відповідають вимогам належності, допустимості та достовірності доказів (ст. 77 - 79 ГПК України). 
4.2. Згідно з витягом з Публічної кадастрової карти та витягами з геоінформаційної кадастрової системи "ГІС-Ліспроект", місце вчинення рубки знаходиться на несформованій земельній ділянці, яка занесена до відомостей як самозалісена територія площею 7,8603 га.
Згідно з офіційним листом Долинської міської ради від 30.09.2025 № 12/05-17/5516 земельна ділянка за наведеними вище координатами розташована в масиві земель сільськогосподарського та лісогосподарського призначення і входить у межі Долинської територіальної громади. Земельна ділянка не сформована, категорія земель та розпорядник - не визначені. Відповідно до листа КП "Долинський спеціалізований агролісгосп Івано-Франківської обласної ради" від 26.09.2025 № 232, земельні ділянки в межах зазначених географічних координат не перебувають у його користуванні. 
4.3. На підставі Акта від 22.05.2025 позивач здійснив розрахунок розміру шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, згідно з додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 № 665 "Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами".
Загальний розмір шкоди становить 710 145,99 грн. 
Крім того, під час досудового розслідування Івано-Франківським відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз було проведено судову інженерно-екологічну експертизу, висновком якої від 14.08.2025 № 997/25-28 підтверджено розмір завданої шкоди у сумі 710 145,99 грн. 
4.4. За фактом незаконної рубки дерев Інспекція в порядку ст. 214 КПК України направила до органів поліції повідомлення про злочин від 23.05.2025 № 01-03/2046. 
Слідче відділення поліції № 1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 42025092080000030 від 03.06.2025 за ч. 4 ст. 246 КК України. 
Відповідно до листів поліції від 08.10.2025 № 186862-2025 та від 16.03.2026 № 01-03/1229 (надісланого Інспекції 15.04.2026) досудове розслідування у вказаному провадженні триває, кінцевого процесуального рішення не прийнято, за результатами проведення досудового розслідування нікому не повідомлено про підозру у вчиненні злочину, винну особу не встановлено. 
У межах провадження 24.09.2025 проведено допит свідка — старости Велико Турянського старостинського округу Крайник Н. І., яка пояснила, що у вказаних лісових масивах вона не бувала, і хто може бути причетний до незаконної рубки їй не відомо. 
Після задоволення судом скарги відповідача згідно з постановою слідчого від 05.05.2026 Долинську міську раду було залучено до вказаного кримінального провадження як потерпілу особу . 
4.5. З метою досудового врегулювання спору позивач направив відповідачу претензію № 78/25 від 09.12.2025 про відшкодування шкоди на суму 710 145,99 грн. 
Листом від 06.01.2026 № 03/05-17/7309 Долинська міська рада відмовила у її задоволенні, вважаючи, що шкода повинна стягуватись судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
5. Норми права та мотиви, якими суд керувався при ухваленні рішення. 
5.1. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодування позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю. 
Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди визначено ст. 1166 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч. 2 ст. 1166 ЦК України). 
Отже, підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як: протиправна поведінка боржника, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками, вина. У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Натомість відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди. Тобто вирішуючи спір про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, господарський суд виходить з презумпції вини правопорушника. Такі висновки викладені, зокрема, у постановах КГС від 03.11.2021 у справі № 922/1705/20, від 18.12.2020 у справі № 922/3414/19, від 26.05.2022 у справі № 922/2317/21. 
Наявність всіх зазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. 
5.2. Відповідно до ст. 5 ЗУ "Про охорону навколишнього природного середовища" державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.
За змістом п. "ї" ч. 1 ст. 15 ЗУ "Про охорону навколишнього природного середовища" місцеві ради несуть відповідальність за стан навколишнього природного середовища на своїй території і в межах своєї компетенції здійснюють контроль за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.
В ч. 1, 4 ст. 68 вказаного Закону визначено, що порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода підлягає компенсації в повному обсязі (ч. 1 ст. 69 цього Закону).
5.3. В ч. 1 ст. 1 ЛК України передбачено, що ліс — це тип природних комплексів (екосистема), у якому поєднуються переважно деревна та чагарникова рослинність з відповідними ґрунтами, трав`яною рослинністю, тваринним світом, мікроорганізмами та іншими природними компонентами, що взаємопов`язані у своєму розвитку, впливають один на одного і на навколишнє природне середовище. Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави. 
Відповідно до ст. 4 ЛК України до лісового фонду України належать усі ліси на території України незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, у тому числі лісові ділянки, захисні насадження лінійного типу площею не менше 0,1 гектара, інші лісовкриті землі. 
В ст. 33 ЛК України визначено, що сільські, селищні, міські ради у сфері лісових відносин на відповідній території беруть участь у здійсненні заходів щодо охорони і захисту лісів, ліквідації наслідків стихійних явищ, лісових пожеж, залучають у встановленому порядку до цих робіт населення, транспортні й інші технічні засоби та обладнання; забезпечують охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, підвищення родючості ґрунтів, дотримання правил і норм використання лісових ресурсів у межах лісів комунальної власності, не наданих у користування.
Порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону (ч. 1 ст.105 ЛК України).
За приписами ч. 2 ст. 107 ЛК України шкода, заподіяна лісу, не наданому в користування, у разі невстановлення осіб, винних у заподіянні шкоди, відшкодовується органом місцевого самоврядування, у межах території якого знаходиться ліс, якому була заподіяна шкода. 
Суд встановив факт незаконної рубки 27 (двадцяти семи) сироростучих дерев порід дуб та ялиця за межами населеного пункту с. Велика Тур`я на несформованій земельній ділянці, яка перебуває у комунальній власності та належить до юрисдикції Долинської міської ради; а також факт невстановлення осіб, винних у заподіянні шкоди. 
А тому за приписами ч. 2 ст. 107 ЛК України у відповідача виник обов`язок відшкодувати шкоду, оскільки ліс, якому була заподіяна шкода, знаходиться у межах території органу місцевого самоврядування і особи, винні у заподіянні шкоди, не встановлені.
Застосовуючи ч. 2 ст. 107 ЛК України, суд враховує сталі правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 19.09.2024 у справі № 918/1356/23, від 06.05.2025 у справі № 918/710/24 та від 23.09.2025 у справі № 906/994/24. Верховний Суд наголосив, що обов`язок відшкодування шкоди виникає в органу місцевого самоврядування за сукупності умов: якщо винні особи не встановлені та якщо ліс знаходиться у межах території цього органу. Протиправна бездіяльність ради полягає у незабезпеченні охорони лісу від рубок, що знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку із заподіяною шкодою. 
Суд відхиляє доводи відповідача про передчасність позову з огляду на триваюче досудове розслідування у кримінальному провадженні, оскільки застосування ч. 2 ст. 107 ЛК України не пов`язане з вичерпанням всіх заходів для встановлення винних осіб. Ця норма пов`язує настання відповідальності міської ради виключно з фактом "невстановлення осіб, винних у заподіянні шкоди", а не із завершенням кримінального процесу. Наявні у справі листи поліції достовірно підтверджують, що станом на час розгляду справи винну особу не встановлено і підозри не вручались. У разі встановлення винних осіб, Долинська міська рада наділена правом звернутися до них з регресним позовом для компенсації власних втрат.
5.4. Як передбачено в ст. 47 ЗУ "Про охорону навколишнього природного середовища", шкода, заподіяна порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, спрямовується до спеціально створених фондів охорони навколишнього природного середовища у відповідних місцевих бюджетах за місцем заподіяння екологічної шкоди, а відтак — до фондів органів місцевого самоврядування, в адміністративних межах яких розташовані земельні ділянки, де здійснювались незаконні порубки лісових ресурсів.
Оскільки факт незаконної рубки дерев виявлено на території Долинської міської ради, заподіяну шкоду у розмірі 710 145,99 грн належить стягнути на рахунок фонду охорони навколишнього природного середовища Долинської міської територіальної громади.
6. Висновки суду. 
Враховуючи викладене, суд доходить висновку про задоволення позову.
7. Судові витрати. 
7.1. Склад та порядок розподілу судових витрат визначено главою 8 ГПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
Позивач сплатив судовий збір у розмірі 8 521,75 грн (платіжна інструкція № 957 від 23.12.2025). 
Інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, учасники справи не заявили. 
7.2. Відповідно до ст. 129 ГПК України, враховуючи задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача.
Керуючись ст. 2, 86, 129, 233, 236 - 238, 240, 241, 256 ГПК України, суд 

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.
Стягнути на користь держави з Долинської міської ради (Івано-Франківська область, Калуський район, м. Долина, пр. Незалежності, 5, ідентифікаційний код 04054317) шкоду в сумі 710 145,99 грн (сімсот десять тисяч сто сорок п`ять гривень дев`яносто дев`ять копійок), яку перерахувати в фонд охорони навколишнього природного середовища Долинської міської ТГ (р/р UA 198999980333149331000009610, отримувач ГУК в Ів.-Фр.об./ ТГ Долина /24062100, код отримувача (ЄДРПОУ) 37951998, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.)).
Стягнути з Долинської міської ради (Івано-Франківська область, Калуський район, м. Долина, пр. Незалежності, 5, ідентифікаційний код 04054317) на користь Державної екологічної інспекції Карпатського округу (76018, м. Івано-Франківськ, вул. Академіка Сахарова, 23-А, ідентифікаційний код 42702233, р/р UA 368201720343110004000095363 в ДКСУ м. Київ) 8 521,75 грн (вісім тисяч п`ятсот двадцять одну гривню сімдесят п`ять копійок) судового збору.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 29.06.2026.

Суддя О. В. Малєєва