Придніпровський районний суд м.Черкаси    
Справа № 711/5842/20
Номер провадження2/711/7/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2026 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі головуючого-судді Демчика Р.В., секретаря судового засідання Кобилки Є.О., позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,- 

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.
Позов обгрунтовує тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі у період з 29.09.2007 року по 29.11.2019 року.
03.04.2008 року відповідач стала власником квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 56,4 кв.м.
Зазначена квартира придбана спільними зусиллями та за спільні кошти подружжя.
Починаючи з моменту придбання зазначеної квартири сторонами також проведено капітальний ремонт та перепланування.
Враховуючи, що Відповідач чинить Позивачу перешкоди у отриманні доступу до вказаної квартири та відсутність необхідних для проведення експертизи документів Відповідач не може провести його оцінювання, тому на даний час може визначити лише орієнтовну вартість такої квартири у розмірі 950 000, 00 грн.
Статтями 60, 61, 63, 65, 68, 70, 71 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності та є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності, у разі поділу майна, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя - частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Дружина та чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.
У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема, на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбаченим ЦК України.
Відповідно до п.п. 22, 23, 25, 30 Постанови Пленуму ВСУ № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст.ст. 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.
ВСУ у справі № 6-2565цс16 виклав наступну правову позицію (постанова від 18.01.2017 року) вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4-5 статті 71 СК України щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.
Якщо жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.
Отже, в разі, коли один з подружжя не вчинив передбачених частиною п`ятою статті 71 СК України дій щодо попереднього внесення відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між сторонами відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.
Просив суд визнати майно, а саме - двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 56, 4 кв.м., об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ).
В порядку поділу майна подружжя здійснити поділ квартири АДРЕСА_1 площею 56,4 кв.м., визнавши право власності у спільному майні за сторонами по 1/2 частці кожному.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.12.2020 року прийнято до розгляду та відкрите загальне позовне провадження у справі.
13.01.2021 року до суду надійшов відзив відповідача в якому вона просить відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.
20.01.2021 року до суду надійшла відповідь на відзив.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.01.2021 року відмовлено в задоволенні клопотання про об`єднання в одне провадження цивільних справ.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.09.2022 року зупинено підготовче провадження по справі № 711/5842/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя до набрання законної сили рішенням по справі № 711/2195/20 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, яка розглядається в порядку цивільного судочинства.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.10.2025 року поновлено підготовче провадження у справі.
Згідно свідоцтва про зміну імені від 11.09.2025 року ОСОБА_4 змінила прізвище на ОСОБА_5 .
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.12.2025 року відмовлено в задоволенні клопотання про витребування доказів.
15.12.2025 року до суду надійшла заява позивача про зміну предмета позову. В заяві позивач просить стягнути з ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) грошову компенсацію як половина суми, що вносилась на виконання кредитного зобов`язання в сумі 69 702,88 грн. (шістдесят дев`ять тисяч сімсот дві гривні 88 коп.) як 1/2 частини виплачених за період із 17.06.2008 р. по 28.02.2014 р. кредитних коштів на придбання квартири АДРЕСА_1 площею 56,4 кв.м.
Заява обгрунтована тим, що 21.10.2025 р. Черкаським апеляційним судом було ухвалено постанову у справі № 711/2195/20 року, якою завершено апеляційне провадження. 
У прийнятому рішенні судом було вказано, зокрема:
«До складу майна, що підлягає поділу включається спільне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, у тому числі яке знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями що виникли в інтересах сім`ї (див, зокрема, постанову Верховного Суду від 12.06.2023у справі №9712/8602/19).
Також у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 12.06.2023 року по справі№ 712/8602/19 зазначено, що: «у разі укладення кредитного договору та отримання грошей на придбання нерухомості одним із подружжя до укладення шлюбу, за умови подальшого виконання кредитного зобов`язання подружжям під час шлюбу, той із подружжя, який не укладав кредитний договір, після розірвання шлюбу має право на компенсацію половини суми, що вносилась на виконання кредитного зобов`язання. Сплата подружжям частини коштів за кредитним договором, укладеним одним із них для придбання квартири, не змінює правового статусу квартири, оскільки кредитний договір укладений не в період перебування сторін у шлюбі й зобов`язання з повернення кредиту за зазначеним договором виникло у позичальника.
Той з подружжя, який не був стороною кредитного договору, після розірвання шлюбу має на компенсацію половини сум що вносилися на виконання кредитного зобов`язання, та не має права на компенсацію частки вартості нерухомого майна або на певну частку нерухомості».
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).
Уданій справі встановлено, що відповідач ОСОБА_4 уклала інвестиційний договір від 25.04.2006 року та кредитний договір від 26.04.2006 року на будівництво спірної квартири АДРЕСА_1 самостійно до укладення шлюбу.
Як указано в постанові ВС від 25.09.2024 року у тій справі у разі укладення кредитного договору та отримання грошей на придбання нерухомості одним із подружжя до укладення шлюбу, за умови подальшого виконання кредитного зобов`язання подружжям під час шлюбу, той із подружжя, який не укладав кредитний договір, після розірвання шлюбу має право на компенсацію половини суми, що вносилась на виконання кредитного зобов`язання. Сплата подружжям частини коштів за кредитним договором, укладеним одним із них для придбання квартири, не змінює правового режиму квартири, оскільки кредитний договір укладений не в період перебування сторін у шлюбі.
Відтак зазначена спірна квартира була і є на даний час особистою власністю ОСОБА_4 та взагалі не підлягає поділу між сторонами справи як спільне майно подружжя.»»
Таким чином, враховуючи вказане судове рішення, обставини справи та зокрема і сталу судову практику з подібних правовідносин, вважає скористуватись своїм правом на зміну предмету позову та зазначає про наступне.
05.12.2025 року у даній справі, судом було відмовлено у витребуванні доказів у відділенні Держмолодьжитла «Черкаське регіональне управління» (18036, м. Черкаси, вул. М. Залізняка, буд. 10) що є правонаступником - Черкаського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» яким і був наданий кредит відповідачу - інформації щодо виконання як позивачем (платежі могли здійснюватися і ним) так і відповідачем, в період шлюбу, починаючи із 29.09.2007 року і до моменту повного виконання зобов`язань за Кредитним Договором з урахуванням всіх додаткових угод (договорів) до даного Кредитного договору.
Цього ж дня, він ознайомився з матеріалами даної справи, де на сторінках 72, 73, 74 першого тому справи, міститься Акт № 50 від 04.03.2014 року про виконання зобов`язань за кредитним договором який був підписаний Молодіжним фондом, ним та відповідачем.
Зі змісту вказаного акту вбачається, що в період із 17.06.2008 року по 28.02.2014 року була сплачена сума заборгованості з погашення кредиту за кредитним договором № 04 від 26.04.2006 року в розмірі 114 269,00 грн а також за цей саме період і відсотки за кредитом в розмірі 25 136,76 грн. 
Загальна сума виконаних кредитних зобов`язань становить: 114 269 грн. + 25 136,76 грн. = 139 405,76 грн. Отже, він має право на компенсацію половини суми, що вносилась на виконання кредитного зобов`язання: 139 405,76 грн. / 2 = 69 702,88 грн.
В судовому засіданні позивач заяву про зміну предмета позову підтримав та просив її задовільнити. 
Представник відповідача позовні вимоги визнав, не заперечував проти задлволення позовних вимог
Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Дослідивши матеріали справи суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.
Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 29.09.2007 року по 29.11.2019 року.
Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 03.03.2008 року, яке видано виконавчим комітетом Черкаської міської ради квартира АДРЕСА_1 загальною площею 56, 4 кв.м. з 26.02.2008 року належить на праві власності ОСОБА_4 .
Також встановлено, що ОСОБА_4 уклала інвестиційний договір від 25.04.2006 року та кредитний договір від 26.04.2006 року на будівництво спірної квартири АДРЕСА_1 самостійно до укладення шлюбу.
Як указано в постанові ВС від 25.09.2024 року у тій справі у разі укладення кредитного договору та отримання грошей на придбання нерухомості одним із подружжя до укладення шлюбу, за умови подальшого виконання кредитного зобов`язання подружжям під час шлюбу, той із подружжя, який не укладав кредитний договір, після розірвання шлюбу має право на компенсацію половини суми, що вносилась на виконання кредитного зобов`язання. Сплата подружжям частини коштів за кредитним договором, укладеним одним із них для придбання квартири, не змінює правового режиму квартири, оскільки кредитний договір укладений не в період перебування сторін у шлюбі.
Також у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 12.06.2023 року по справі№ 712/8602/19 зазначено, що: «у разі укладення кредитного договору та отримання грошей на придбання нерухомості одним із подружжя до укладення шлюбу, за умови подальшого виконання кредитного зобов`язання подружжям під час шлюбу, той із подружжя, який не укладав кредитний договір, після розірвання шлюбу має право на компенсацію половини суми, що вносилась на виконання кредитного зобов`язання. Сплата подружжям частини коштів за кредитним договором, укладеним одним із них для придбання квартири, не змінює правового статусу квартири, оскільки кредитний договір укладений не в період перебування сторін у шлюбі й зобов`язання з повернення кредиту за зазначеним договором виникло у позичальника.
З акту № 50 від 04.03.2014 року про виконання зобов`язань за кредитним договором який був підписаний Молодіжним фондом, позивачем та відповідачем вбачається, що в період із 17.06.2008 року по 28.02.2014 року була сплачена сума заборгованості з погашення кредиту за кредитним договором № 04 від 26.04.2006 року в розмірі 114 269,00 грн а також за цей саме період і відсотки за кредитом в розмірі 25 136,76 грн. 
Загальна сума виконаних кредитних зобов`язань становить: 114 269 грн. + 25 136,76 грн. = 139 405,76 грн. Отже, позивач має право на компенсацію половини суми, що вносилась на виконання кредитного зобов`язання: 139 405,76 грн. / 2 = 69 702,88 грн.
За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог
На підставі наведеного, керуючись СК України, ст.ст. ст.ст. 12-13, 81, 82, 89, 141, 206 223, 259, 264-265, 268, 280-282, 354 ЦП України суд, - 

ухвалив:

Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) грошову компенсацію як половина суми, що вносилась на виконання кредитного зобов`язання в сумі 69 702,88 грн. (шістдесят дев`ять тисяч сімсот дві гривні 88 коп.) як 1/2 частини виплачених за період із 17.06.2008 р. по 28.02.2014 р. кредитних коштів на придбання квартири АДРЕСА_1 площею 56,4 кв.м. 
Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне судове рішення складене 16.02.2025 року

Головуючий:	  	Р.  В.  Демчик