Справа № 132/169/26 
Провадження № 33/801/445/2026
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Карнаух Н. П.
Доповідач: Копаничук С. Г.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 травня 2026 року	м. Вінниця	

Суддя Вінницького апеляційного суду Копаничук С.Г., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Калинівського районного суду Вінницької області від 06.04.2026 року у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП -
в с т а н о в и л а :
Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення, серії ЕПР1 № 565433, 13.01.2026 о 09:30 год. у м. Калинівка, вул. Левадна, 19, водій ОСОБА_1 керував автомобілем AUDI A4, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР –, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Велась безперервна відеофіксація на портативні відеореєстратори № 476144 та № 476591.
Постановою Калинівського районного суду Вінницької області від 06.04.2026 року  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 665 ,6 грн. 
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм права, просить вказану постанову скасувати, а провадження у справі закрити через відсутність у його діях  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказує, що судом не було досліджено докази надані стороною захисту та не спростовано їх , а постанова грунтується виключно на доказах наданих працівниками поліції. Час на відеозаписах з бодікамер працівників поліції відрізняється від того, який вказаний у протоколі ,серії ЕПР1 № 565433, оскільки відеозапис розпочали вже після того, як зупинили автомобіль. Окрім того, працівники поліції не повідомили ОСОБА_1 причини зупинки транспортного засобу, чим порушили положення ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію». Також не було повідомлено ознак сп`яніння перед пропозицією пройти огляд, що є порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. 
Перевіривши матеріали справи, проаналізувавши постанову суду в межах наведених в апеляційній скарзі доводів , апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до змісту ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, крім інших даних, зазначається суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; інші відомості необхідні для вирішення справи.
Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення , серії ЕПР1 № 565433, 13.01.2026 о 09:30 год. у м. Калинівка, вул. Левадна, 19, водій ОСОБА_1 керував автомобілем AUDI A4, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Велась безперервна відеофіксація на портативні відеореєстратори № 476144 та № 476591.(а.с.2)
З направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.01.2026 вбачається, що у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння: неприродна блідість обличчя; звужені зіниці, які не реагують на світло; поведінка, яка не відповідає обстановці. (а.с.3)
З рапорту працівника поліції вбачається, що під час спілкування з водієм було виявлено ознаки наркотичного спяніння, а саме : неприродна блідість обличчя; звужені зіниці, які не реагують на світло; поведінка, яка не відповідає обстановці.(а.с.4)
Ухвалюючи постанову про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП ,суд виходив із того, що наявність складу адмінправопорушення і його вина за ч.1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується дослідженими судом і наявними у справі доказами : протоколом про адміністративне правопорушення, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, на яких зафіксовано факт відмови  ОСОБА_1  від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції вірно встановив обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та його вину, правильно оцінив наявні у матеріалах справи докази, вірно застосував норми права і дійшов обгрунтованого висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про те, що судом не було досліджено докази надані стороною захисту та не спростовано їх , а постанова грунтується виключно на доказах наданих працівниками поліції ,не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно із пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Суддя бере до уваги, що правопорушення вважається закінченим саме з моменту відмови водія від проходження такого огляду.
Положеннями ч.ч. 1-3 ст. 266 КУпАП встановлено, що особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі – Інструкція).
Так, згідно із п. 2 розділу І цієї Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейського) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками наркотичного сп`яніння згідно із пунктом 4 розділу І Інструкції є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Пунктом 6 розділу І Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Згідно із пунктом 12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Пунктом 8 розділу ІІІ Інструкції встановлено, що огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів, тестів (скринінгових лабораторних досліджень) на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини. У разі позитивного результату тесту обов`язковим є проведення підтверджуючого дослідження - газорідинної хроматографії з полум`яно-іонізаційним детектором для визначення концентрації алкоголю у крові та сечі та газової (рідинної) хромато-мас-спектрометрїї на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини в організмі особи.
Направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі – Порядок).
Пунктами 7, 8 Порядку встановлено, що поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Враховуючи вищевикладене, доводи про те, що суд не дослідив докази надані стороною захисту є безпідставними, оскільки надані ОСОБА_1 довідка КНП «ВОКПЛ ім. акад. О.І. Ющенка ВОР» №0041 від 13.01.2026 року про відсутність ознак сп`яніння у ОСОБА_1 , виписка із медичної карти амбулаторного хворого №027/о від 14.01.2026 року, довідка до акту огляду медико-соціальною експертною комісією №679518 про те, що ОСОБА_1 до 01.11.2025 року мав інвалідність ІІ групи, жодним чином не спростовують факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на вимогу працівника поліції, що є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Таким чином, об`єктивна сторона зазначеного правопорушення виражається саме у відмові особи від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння у встановленому законом порядку. Відтак, будь-які подальші медичні документи, у тому числі довідки про відсутність ознак сп`яніння чи інші медичні висновки, отримані після такої відмови, не можуть впливати на кваліфікацію дій ОСОБА_1 та не спростовують наявність складу адміністративного правопорушення. 
Доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції не повідомили ОСОБА_1 причини зупинки транспортного засобу, чим порушили положення ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію», що є підставою для визнання всіх отриманих в подальшому доказів недопустимими, не заслуговують на увагу, оскільки дії працівників поліції під час складення протоколу про адміністративне правопорушення не оскаржувались, незаконність дій працівників поліції не встановлена будь-якими судовим рішенням або висновком компетентного органу, внаслідок чого суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості їх врахувати. Крім того, неправомірність дій останніх не є предметом розгляду даного провадження, а наявність або відсутність причини для зупинки транспортного засобу не спростовує вказаного складу правопорушення.
Доводи про те, що після зупинки транспортного засобу працівники поліції не повідомили ОСОБА_1 про наявні ознаки наркотичного сп`яніння, а лише запропонували пройти огляд, не заслуговують на увагу. 
Відповідно до підпункту «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - Правила дорожнього руху), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як вбачається із відеозапису з бодікамери працівника поліції на 01 хв 28 сек працівником поліції було повідомлено ОСОБА_1 про те, що в останнього наявні ознаки наркотичного сп`яніння у вигляді почервоніння обличчя. Окрім того ОСОБА_1 зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені ЗУ «Про дорожній рух» і Правилами дорожнього руху, зокрема, передбачений указаним Законом обов`язок виконувати розпорядження поліцейського, яке він дає на підставі цих правил чи інших нормативних актів. Одним із таких розпоряджень поліцейського є вимога пройти саме медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння. Посилання на те, що в нього погіршився стан здоров`я в зв`язку з чим до нього іншими особами була викликана швидка допомога жодним чином не нівелює факт відмови ,а свідчить про те, що в нього погіршився стан здоров`я саме внаслідок пропозиції пройти огляд і небажання його проходити, оскільки до цього як вбачається у відео він на здоров`я не скаржився. Таким чином всі доводи апеляційної скарги, щодо незгоди з діями працівників поліції неспростовують факт вчинення ОСОБА_1 адмінправопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Саме по собі непогодження з діями працівників поліції не є підтвердженням порушення встановленого порядку виявлення у водіїв сп`яніння та ніяким чином не спростовує наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки на відеозаписах чітко видно, як працівники поліції пропонували неодноразову пройти огляд, проте ОСОБА_1 такий огляд не пройшов і своїми діями ухилявся від проходження огляду на стан сп`яніння, зокрема, посилаючись на те, що йому стало погано.
Суд першої інстанції, відповідно до ст. 245 КУпАП, у повній мірі дослідив та проаналізував наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази і надав їм належну правову оцінку, а відтак дійшов правильного висновку про наявність в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за вчинення якого застосував до нього адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що з урахуванням характеру вчиненого правопорушення є правильним та достатнім і відповідає вимогам ст. 33 КУпАП.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки ці висновки ґрунтуються на вимогах закону, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги та закриття провадження у справі відсутні.
Керуючись ст. ст. 280, 283, 294, 295 КУпАП,
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Калинівського районного суду Вінницької області від 06.04.2026 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького
апеляційного суду С. Г. Копаничук