СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2026 року м. Харків Справа № 905/54/26 

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Тихий П.В., суддя Жельне С.Ч. , суддя Плахов О.В.

за участю секретаря судового засідання Березки О.М.
та представників учасників справи:
позивач – Я.О. Бова (в режимі відеоконференції);
відповідач – О.І. Дем`яненко (в режимі відеоконференції);
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства “Національна енергетична компанія “Укренерго” (вх.№1091Д/1-43) на рішення Господарського суду Донецької області від 28.04.2026 (суддя Зекунов Е.В., повний текст рішення складено 04.05.2026) у справі №905/54/26
за позовом Приватного акціонерного товариства “Національна енергетична компанія “Укренерго”
до Акціонерного товариства “ДТЕК Донецькі електромережі”, м.Краматорськ Донецької області 
про стягнення 11 384 843,87 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство “Національна енергетична компанія “Укренерго”, м.Київ звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Акціонерного товариства “ДТЕК Донецькі електромережі”, м. Краматорськ Донецької області про стягнення 11 384 843,87 грн.
Рішенням Господарського суду Донецької області від 28.04.2026 у справі №905/54/26 позов задоволено частково.
Стягнуто з Акціонерного товариства “ДТЕК Донецькі електромережі” на користь Приватного акціонерного товариства “Національна енергетична компанія “Укренерго” заборгованість за Договором про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління від 01.01.2024 № 0518-03041-ПД у розмірі 11 355 057,98 грн на поточний рахунок ПрАТ “НЕК “Укренерго”: код ЄДРПОУ 00100227, р/р НОМЕР_1 в АТ “Ощадбанк” у м. Київ, МФО 300465, код ЄДРПОУ банку 0032129.
Стягнуто з Акціонерного товариства “ДТЕК Донецькі електромережі” на користь Приватного акціонерного товариства “Національна енергетична компанія “Укренерго” три відсотки річних у розмірі 14 221,34 грн на поточний рахунок ПрАТ “НЕК “Укренерго”: код ЄДРПОУ 00100227, р/р НОМЕР_2 в АТ “Ощадбанк” у м. Київ, МФО 300465, код ЄДРПОУ банку 0032129.
Стягнуто з Акціонерного товариства “ДТЕК Донецькі електромережі” на користь Приватного акціонерного товариства “Національна енергетична компанія “Укренерго” витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 68 215,68 грн на поточний рахунок ПрАТ “НЕК “Укренерго”: код ЄДРПОУ 00100227, р/р НОМЕР_2 в АТ “Ощадбанк” у м. Київ, МФО 300465, код ЄДРПОУ банку 0032129.
У задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства “Національна енергетична компанія “Укренерго” в частині стягнення трьох відсотків річних у розмірі 15 564,55 грн, нарахованих на суми планових (декадних) платежів за рахунками, виставленими на оплату планової вартості послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління за листопад та грудень 2025 року – відмовлено.
ПАТ “Національна енергетична компанія “Укренерго” з рішенням суду першої інстанції не погодилось, звернулось 13.05.2026 до Східного апеляційного господарського суду через підсистему “Електронний суд” з апеляційною скаргою, в якій просить суд:
1. Прийняти апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Донецької області від 28.04.2026 у справі № 905/54/26до провадження. 
2. Частково скасувати рішення Донецької області від 22.04.2026 у справі № 905/54/26в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо 3 % річних у розмірі 15 564,55 грн., та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги НЕК “УКРЕНЕРГО” задовольнити у повному обсязі, стягнувши з Акціонерного товариства “ДТЕК Донецькі електромережі” (код ЄДРПОУ 00131268, вул. Комерційна, буд.8, м. Краматорськ, Донецька обл., 84302) 11 384 843,87 грн., у тому числі: основна заборгованість у сумі 11 355 057,98 грн., сума 3 % річних у розмірі 29 785,89 грн., та судовий збір. 
3. Судові витрати покласти на відповідача.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що на підставі наданих ППКО (відповідачем) на адресу АКО (позивача) відповідно до умов укладеного Договору та вимог Кодексу комерційного обліку електричної енергії, формуються відповідні релізи за відповідними версіями (акти та рахунки), так за версією 1 розраховується планові (щодекадні) нарахування, за версією 2 розраховуються щомісячні фактичні нарахування, а за версіями 3 розраховуються акти корегування. Враховуючи наявність розбіжностей у даних за трьома версіями саме і відбувається різниця у нарахуваннях за надані послуги у виставлених розрахункових документах;
Положеннями Договору чітко передбачено поетапну попередню оплату відповідачем планової вартості Послуги у строки, визначені умовами Договору і в силу статті 629 ЦК України положення договору є обов`язковими до виконання для обох його сторін, у тому числі щодо поетапної попередньої оплати планової вартості Послуги у строки, визначені умовами Договору; 
Акт приймання-передачі послуги за календарний місяць підсумовує обсяг та вартість наданої послуги за відповідний місяць та включає в себе 3 планові платежі, а оплаті підлягає різниця між сумою, зазначеною в акті, за мінусом оплачених планових платежів, отже, НЕК “Укренерго” правомірно нараховує відповідачу 3% річних та інфляційні втрати як за прострочення оплати за планові обсяги, акти приймання-передачі послуг, так і за акти коригування;
В постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19.08.2022 р. у справі № 912/1941/21 сформовано висновок про те, що при розрахунку за послуги з передачі електричної енергії користувач та ОСП зобов`язані використовувати як плановий, так і фактичний обсяг послуги одночасно, які є взаємопов`язані та не замінюють один одного, тобто у користувача відсутнє право вибору - платити за плановий обсяг чи за фактичний обсяг. Користувач зобов`язаний здійснити оплату планового обсягу на умовах попередньої оплати протягом розрахункового місяця, а по закінченню відповідного місяця визначити необхідність сплати фактичного обсягу послуг, отриманих за такий розрахунковий місяць;
Зазначає, що правовідносини у справі №905/54/26 не є тотожними правовідносинам, що були предметом розгляду у справі №914/2625/23, з огляду істотні відмінності.
Отже, позивач вважає, що висновки об`єднаної палати у справі №914/2625/23 не можуть бути механічно перенесені на спір у справі №905/54/26 без урахування іншої редакції договору, іншого періоду правовідносин, інших умов визначення планової та фактичної вартості Послуги.
Застосування постанови об`єднаної палати до цієї справи має здійснюватися не шляхом формального ототожнення спорів, а шляхом порівняння фактичних обставин та договірних умов. Саме такий підхід відповідає частині четвертій статті 236 Господарського процесуального кодексу України, за якою суд враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду. 
У справі №914/2625/23 вирішальним було те, що суди встановили відсутність у договорі 2019 року погодженого порядку визначення планових обсягів як бази для попередньої оплати.
Зазначає,що у справі №905/54/26 така підстава відсутня: договір від 01.01.2024 №03041-ПД 0518 прямо передбачає планову вартість Послуги, плановий обсяг Послуги, джерело його визначення, строки поетапної оплати, строк остаточного розрахунку за фактичний обсяг Послуги та порядок прийняття актів.
Окрім того, заявлені у цій справі вимоги ґрунтуються не на абстрактних або непогоджених планових показниках, а на фактично наданих послугах, що підтверджено підписаними актами та відсутністю заперечень відповідача щодо обсягу або вартості таких послуг. Відповідач, підписавши акти, підтвердив прийняття Послуги та виникнення грошового обов`язку з її оплати. 
Апелянт вважає, що навіть за підходом, сформульованим об`єднаною палатою у справі №914/2625/23, у цій справі наявні всі передумови для стягнення суми основної заборгованості та 3% річних: реальне надання послуг, визначена і погоджена вартість послуг, встановлений договором строк оплати, прострочення виконання грошового зобов`язання та відсутність доказів належного виконання Відповідачем обов`язку з оплати.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.05.2026 у справі №905/54/26 визначено колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Тихий П.В., суддя Жельне С.Ч., суддя Плахов О.В.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.05.2026 у справі №905/54/26 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства “Національна енергетична компанія “Укренерго” на рішення Господарського суду Донецької області від 28.04.2026 у справі №905/54/26. Витребувано з Господарського суду Харківської області матеріали справи №905/54/26. Встановлено строк відповідача для подання відзиву на апеляційну скаргу. Призначено справу до розгляду на "17" червня 2026 р. о 10:00 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61022, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань №132. Повідомлено, що неявка представників учасників справи належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, а також відсутність відповідного клопотання, не перешкоджає розгляду справи.
26.05.2026 до Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №905/54/26.
05.06.2026 від представника Акціонерного товариства “ДТЕК Донецькі електромережі” надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№6285), в якому він просить суд апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» залишити без задоволення, рішення Господарського суду Донецької області від 28.04.2026 у справі № 905/54/26 залишити без змін. Зазначає, що позивачем ні як не доказуються заявлені ним планові обсяги надання послуги за спірний період, надається тільки рахунок-фактура, а не надаються документи, які саме підтверджують ті обсяги. Доказів планового обсягу послуги не надано. Так, кожний наданий рахунок-фактура містить в собі інформацію про плановий обсяг в МВт/год. І саме з цих МВт/год шляхом перемноження на ставку тарифу визначається вартість планового обсягу послуги. Не зрозумілим є чому саме такі суми, як зазначені в розрахунку були у кожній декаді розрахункового періоду. У випадку, якщо у вищезазначених документах вказані певні суми планових обсягів, то позивачем до суду першої інстанції не надано доказів, що саме такі планові обсяги повинні бути, а не інші, або зовсім 0 МВт*год. Як вбачається із матеріалів справи, спірним зобов`язанням виступає саме розрахунок за фактичний обсяг, а не поетапну оплату планової вартості послуги, яка зовсім у справі не заявлялася. Також матеріали справи не містять підтвердження вихідних даних, з яких можливо встановити відповідність визначеного у рахунках обсягу та вартості плановому обсягу послуги, яким саме мав бути цей плановий обсяг, що унеможливлює встановлення судом правильності розрахунків позивача.
Зазначає також, що Договором про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління № 0518-03041-ПД від 01.01.2024 передбачений обов`язок сплачувати саме за надану послугу з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, а не за планову послугу . Крім того, в Договорі передбачено, що ціна цього Договору визначається як сума нарахованої фактичної вартості послуг за сукупністю розрахункових періодів наростаючим підсумком за календарний рік.
Вказує що, здійснюючи нарахування 3% річних до уваги потрібно брати вартість саме наданої послуги, що відображена в актах наданих послуг, адже такі дані відповідають вартості фактично наданих послуг, тобто відповідають вартості послуг, які реально були надані відповідачу. Нарахування 3% річних на ті суми коштів, які не входять у вартість фактично наданих послуг, є безпідставним, оскільки зі змісту статті 625 ЦК України вбачається, що відповідальність у вигляді 3 % річних настає за невиконання існуючого грошового зобов`язання. Крім того, без доведення обґрунтованості сум планових платежів з боку позивача. Зазначає, що позивач повинен довести, що саме такі суми планових обсягів, які зазначені в рахунках-фактурах та які використані при нарахуванні 3 % річних, були в кожному розрахунковому періоді планового обсягу послуги.
26.05.2026 до Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №905/54/26.
Від представника Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» адвоката Бова Якова Олександровича надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (вх.№6192 від 03.06.2026), яке задоволено ухвалою суду від 08.06.2026.
Від представника Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» адвоката Дем`яненко Олени Ігорівни надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (вх.№6286 від 05.06.2026), яке задоволено ухвалою суду від 08.06.2026.
В судове засідання 17.06.2026 з`явились представники позивача та відповідача в режимі відеоконференції.
Представник позивача підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити.
Представник відповідача заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити оскаржуване рішення без змін.
Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши в судовому засіданні представників сторін, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
З матеріалів справи вбачається, що Приватне акціонерне товариство “Національна енергетична компанія “Укренерго” (далі – НЕК “Укренерго”, Позивач, ОСП, Виконавець) є юридичною особою, що утворена 29.07.2019 р. як акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, внаслідок реорганізації шляхом перетворення Державного підприємства “Національна енергетична компанія “Укренерго” відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 15.02.2019 № 73 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.11.2017 № 829-р “Про погодження перетворення державного підприємства “Національна енергетична компанія “Укренерго” у приватне акціонерне товариство”.
НЕК “Укренерго” є правонаступником майна, усіх прав та обов`язків Державного підприємства “Національна енергетична компанія “Укренерго” (далі – ДП “НЕК “Укренерго”) відповідно до ст. 108 Цивільного кодексу України, п. 5 Порядку перетворення державного унітарного комерційного підприємства в акціонерне товариство, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.08.2012 № 802, п. 3.2 Статуту НЕК “Укренерго”.
НЕК “Укренерго” виконує функції оператора системи передачі – юридичної особи, відповідальної за експлуатацію, диспетчеризацію, забезпечення технічного обслуговування, розвиток системи передачі та міждержавних ліній електропередачі, а також за забезпечення довгострокової спроможності системи передачі щодо задоволення обґрунтованого попиту на передачу електричної енергії (п. 55 ч. 1 ст. 1 Закону України “Про ринок електричної енергії”).
Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 4 Закону України “Про ринок електричної енергії” учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються, зокрема, договори про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління.
На виконання вимог законів України “Про ринок електричної енергії” та “Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг” Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, своєю постановою від 14.03.2018 року № 312 “Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії” та постановою від 14.03.2018 року № 309 “Про затвердження кодексу системи передачі” затвердила типові форми договорів. Договори є публічними договорами приєднання.
Відповідно до статті 634 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України), Закону України “Про ринок електричної енергії” та Кодексу системи передачі, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (надалі – НКРЕКП), від 14.03.2018 № 309 (із змінами та доповненнями, внесеними постановою НКРЕКП від 29.09.2023 № 1763), Приватне акціонерне товариство “Національна енергетична компанія “Укренерго” (далі – Позивач, ОСП, НЕК “Укренерго”) наказом від 03.10.2023 року № 550 затвердило умови Договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління. Умови Договору набирають чинності з 01.01.2024 року.
Заявою-приєднанням до Договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління АТ “ДТЕК ДОНЕЦЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ” на підставі вільного волевиявлення щодо приєднання до умов Договору в повному обсязі засвідчило приєднання та підтвердило згоду про те, що Договір вважається укладеним з дати акцепту, зазначеного у повідомленні ОСП про приєднання до договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління.
Відповідно до Повідомлення про приєднання до договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління: дата акцептування – 01.01.2024; ідентифікатор договору № 0518-03041-ПД.
Цей Договір є публічним та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України та розміщений на офіційному сайті НЕК “Укренерго” за мережевим посиланням: https://ua.energy/uchasnikam_rinku/reyestratsiya-uchasnykiv-rynku/dogovory/.
Цей Договір встановлює права та обов`язки ОСП та Користувача та встановлює порядок і умови надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління користувачам системи передачі, зокрема:
За цим Договором ОСП зобов`язується безперервно надавати послугу з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, а саме управління режимами роботи ОЕС України з виробництва, передачі, забезпечення планових перетоків електричної енергії по міждержавних лініях зв`язку, розподілу та споживання електричної енергії для забезпечення здатності енергосистеми задовольняти сумарний попит у кожний момент часу з дотриманням вимог енергетичної, техногенної та екологічної безпеки (п. 2.1 Договору).
Користувач зобов`язується здійснювати оплату за надану Послугу відповідно до умов цього Договору (п. 2.2 Договору). Під час виконання вимог цього Договору, а також вирішення питань, що не обумовлені цим Договором, сторони зобов`язуються керуватися чинним законодавством України, зокрема Законом України “Про ринок електричної енергії”, Правилами ринку, Кодексом системи передачі, Кодексом комерційного обліку електричної енергії та іншими нормативно-правовими актами, що забезпечують функціонування ринку електричної енергії України (п. 2.3 Договору).
Ціна Договору визначається як сума нарахованої фактичної вартості послуг за сукупністю розрахункових періодів наростаючим підсумком за календарний рік. Розрахунковим періодом за цим Договором є 1 календарний місяць (п. 3.1 Договору).
Оплата послуг здійснюється за тарифом, який встановлюється НКРЕКП відповідно до затвердженої ним методики (порядку) та оприлюднюється ОСП на офіційному вебсайті https://ua.energy/. Тариф застосовується з дня набрання чинності постановою, якою встановлено тариф, якщо більш пізній строк не визначено такою постановою (п. 3.2 Договору).
Обсяг наданої Послуги визначається відповідно до розділу XI Кодексу системи передачі (п. 3.3 Договору).
Вартість послуги визначається як добуток діючого тарифу на плановий та/або фактичний обсяг Послуги в розрахунковому періоді; на вартість Послуги нараховується податок на додану вартість відповідно до законодавства України (п. 3.4 Договору).
Користувач здійснює поетапну оплату планової вартості Послуги за кожну декаду розрахункового періоду: 1 платіж – до 18 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в першій декаді; 2 платіж – до 28 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в другій декаді; 3 платіж – до 08 числа місяця, наступного за розрахунковим, в розмірі планової вартості послуги, наданої в третій декаді (п. 3.5 Договору).
Плановий обсяг Послуги, що використовується для визначення планової вартості послуги, визначається на підставі даних Адміністратора комерційного обліку (далі – АКО) за кожну декаду розрахункового періоду (п. 3.6 Договору).
Користувач здійснює розрахунок з ОСП за фактичний обсяг Послуги до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), на підставі рахунків та актів надання Послуги (п. 3.7 Договору). Вартість фактично наданої Послуги за розрахунковий період визначається до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно). Акти надання Послуги направляються Користувачам до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно).
Користувач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі здійснювати розрахунки за цим Договором; підписувати зі своєї сторони акти надання Послуги, акти коригування до актів надання Послуги, акти звірки розрахунків; надавати ОСП свої прогнози споживання та виробництва електричної енергії згідно з вимогами КСП (пп. 4.2.1, 4.2.4, 4.2.19 Договору).
За внесення платежів, передбачених цим Договором, з порушенням термінів ОСП має право нарахувати Користувачу пеню у розмірі 0,1 % (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у відповідний період) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. За прострочення терміну оплати фактичної вартості послуги понад 30 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % від суми простроченого платежу (п. 7.1 Договору).
Цей Договір набирає чинності з дати акцептування заяви-приєднання, зазначеної в повідомленні ОСП, і діє до 31 грудня (включно) року, у якому акцептована заява-приєднання. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії цього Договору жодною зі сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов шляхом направлення відповідного повідомлення (п. 13.1 Договору).
У листопаді – грудні 2025 року НЕК “Укренерго” (код ЄДРПОУ 00100227) належним чином виконувала обов`язки за Договором про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління від 01.01.2024 №0518-03041-ПД, надаючи послуги АТ “ДТЕК ДОНЕЦЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ” (код ЄДРПОУ 00131268).
За вказаний період Позивач направив Відповідачу відповідні рахунки та Акти надання послуг, а саме:
За листопад 2025 року:
Рахунок-фактура № ДУ-0078028 від 07.11.2025 (1-ша декада) на суму 1 912 144,34 грн з ПДВ;
Рахунок-фактура № ДУ-0078775 від 18.11.2025 (2-га декада) на суму 1 563 833,90 грн з ПДВ;
Рахунок-фактура № ДУ-0079524 від 27.11.2025 (3-тя декада) на суму 1 466 489,58 грн з ПДВ;
Акт надання Послуги № ДУА-0021181 від 30.11.2025 на загальну суму 5 215 201,10 грн з ПДВ.
За грудень 2025 року:
Рахунок-фактура № ДУ-0081038 від 09.12.2025 (1-ша декада) на суму 1 705 013,11 грн з ПДВ;
Рахунок-фактура № ДУ-0081792 від 18.12.2025 (2-га декада) на суму 1 705 013,11 грн з ПДВ;
Рахунок-фактура № ДУ-0082537 від 26.12.2025 (3-тя декада) на суму 1 705 013,11 грн з ПДВ;
Акт надання Послуги № ДУА-0022007 від 31.12.2025 на загальну суму 6 139 856,88 грн з ПДВ.
Саме за цими декадними рахунками Позивач нараховував 3% річних на планові платежі. При цьому у матеріалах справи наявні рахунки:
за листопад 2025 року — Рахунок-фактура № ДУ-0081797/0518-03041-ПД від 11.12.2025 на оплату послуг за фактичний обсяг 43 912,306000 МВт-год, де сума до сплати за листопад складає 5 215 201,10 грн з ПДВ;
за грудень 2025 року — Рахунок-фактура № ДУ-0084893/0518-03041-ПД від 12.01.2026 на оплату послуг за фактичний обсяг 51 697,963000 МВт-год, де сума до сплати за грудень складає 6 139 856,88 грн з ПДВ.
Проте, судячи із наявного у матеріалах справи розрахунку, Позивач не нараховував відсотки безпосередньо на суми цих рахунків-фактур (№ ДУ-0081797 від 11.12.2025 та №ДУ-0084893 від 12.01.2026). Нарахування 3% річних здійснювалося на підставі планових (декадних) рахунків, а після завершення розрахункового періоду — на підставі підсумкових Актів надання послуг за відповідні місяці.
Вартість послуг, відображена в зазначених Актах надання послуг за листопад та грудень 2025 року, Відповідачем не сплачена, що підтверджується наявними у матеріалах справи належними та допустимими доказами і не заперечується АТ “ДТЕК Донецькі електромережі”.
Станом на дату звернення з позовом заборгованість АТ “ДТЕК ДОНЕЦЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ”, яка виникла та накопичувалась за листопад – грудень 2025 року, складає 11 355 057,98 грн. (одинадцять мільйонів триста п`ятдесят п`ять тисяч п`ятдесят сім грн. 98 коп.) з ПДВ.
Сума основного боргу розрахована Позивачем на підставі підсумкових Актів надання послуг, а саме: Акта надання послуг за листопад 2025 року на суму 5 215 201,10 грн та Акта надання послуг за грудень 2025 року на суму 6 139 856,88 грн. Загальна сума заборгованості за зазначеними актами становить 11 355 057,98 грн.
24.09.2025 Позивач направив Відповідачу вимогу вих. № 01/58172 про виконання умов договору про надання, однак зазначена вимога залишилася без задоволення.
Позивач звернув увагу на те, що постановою від 26.04.2022 за № 413 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг “Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 25 лютого 2022 року № 332 та визнання такою, що втратила чинність, постанови НКРЕКП від 08 квітня 2020 року № 766” на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування надано настанову зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України “Про ринок електричної енергії”, між учасниками ринку електричної енергії.
При цьому, наявність форс-мажору звільняє лише від відповідальності за невиконання зобов`язання (зокрема, від неустойки – штрафу та пені), а не від самого зобов`язання (тобто від обов`язку виконати зобов`язання в натурі – оплати заборгованості за надані послуги).
Крім того, нарахування 3% річних на суму боргу входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Отже, 3% річних за користування коштами не відносяться до штрафних санкцій, а носять компенсаційний характер та можуть бути нараховані навіть за наявності форс-мажорних обставин.
З огляду на наявність заборгованості та неналежне виконання АТ “ДТЕК ДОНЕЦЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ” зобов`язань з оплати послуг за Договором, Позивач також просить стягнути 3 % річних.
Розрахунок 3 % річних здійснено Позивачем за формулою: Сума санкції = С Ч 3 Ч Д : 365 : 100, де С – сума заборгованості, Д – кількість днів прострочення. При цьому Позивач нараховував відсотки спочатку на суму кожної декади окремо – за кожним рахунком, виставленим на оплату планової вартості Послуги, а після виставлення підсумкового Акта за фактичний обсяг наданої Послуги – на загальну суму боргу за відповідний розрахунковий місяць.
Листопад 2025 року:
Рахунок № ДУ-0079491 (1-ша декада, листопад 2025 року): сума 1 722 778,07 грн., термін оплати до 18.11.2025; нарахування 3 % річних за період з 19.11.2025 по 15.12.2025 (27 днів) склало 3 823,15 грн.
Рахунок № ДУ-0080260 (2-га декада, листопад 2025 року): сума 1 647 578,02 грн., термін оплати до 28.11.2025; нарахування 3 % річних за період з 29.11.2025 по 15.12.2025 (17 днів) склало 2 302,10 грн.
Рахунок № ДУ-0081025 (3-тя декада, листопад 2025 року): сума 1 801 580,00 грн., термін оплати до 08.12.2025; нарахування 3 % річних за період з 09.12.2025 по 15.12.2025 (7 днів) склало 1 036,53 грн.
Акт надання послуг № ДУА-0021181 (підсумок листопада 2025 року): сума фактично наданої послуги 5 215 201,10 грн., термін оплати до 15.12.2025; нарахування 3 % річних за період з 16.12.2025 по 16.01.2026 (32 дні) склало 13 716,69 грн.
Разом нараховано за листопад 2025 року: 20 878,47 грн.
Грудень 2025 року:
Рахунок № ДУ-0082582 (1-ша декада, грудень 2025 року): сума 1 849 192,36 грн., термін оплати до 18.12.2025; нарахування 3 % річних за період з 19.12.2025 по 15.01.2026 (28 днів) склало 4 255,68 грн.
Рахунок № ДУ-0083355 (2-га декада, грудень 2025 року): сума 1 939 263,72 грн., термін оплати до 28.12.2025; нарахування 3 % річних за період з 29.12.2025 по 15.01.2026 (18 днів) склало 2 869,05 грн.
Рахунок № ДУ-0084126 (3-тя декада, грудень 2025 року): сума 2 221 383,46 грн., термін оплати до 08.01.2026; нарахування 3 % річних за період з 09.01.2026 по 15.01.2026 (7 днів) склало 1 278,06 грн.
Акт надання послуг № ДУА-0022007 (підсумок грудня 2025 року): сума фактично наданої послуги 6 139 856,88 грн., термін оплати до 15.01.2026; нарахування 3 % річних за період з 16.01.2026 по 16.01.2026 (1 день) склало 504,65 грн.
Разом нараховано за грудень 2025 року: 8 907,43 грн.
Загальний підсумок 3 % річних, заявлених до стягнення Позивачем складає: 20 878,47 + 8 907,43 = 29 785,89 грн.
Вважаючи порушеним своє право, керуючись нормами ст.ст. 612, 625, 627, 629 Цивільного кодексу України, ПрАТ “Національна енергетична компанія “Укренерго” звернулося до Господарського суду Донецької області з позовом, у якому просить стягнути з АТ “ДТЕК ДОНЕЦЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ” заборгованість за договором про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління у розмірі 11 355 057,98 грн. та три відсотки річних у розмірі 29 785,89 грн.
Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач заперечує проти стягнення 3 % річних у розмірі 15 564,55 грн, оскільки зазначена сума нарахована Позивачем не на вартість фактично наданих послуг, а на планові обсяги, визначені у декадних рахунках. 
Відмовляючи частково в задоволенні позову про стягнення 15564,55 грн 3 % річних суд першої інстанції зазначив, що нарахування 3% річних на суми декадних рахунків, розрахованих на підставі планових обсягів, визначених даними АКО, а не фактично підтверджених актом надання послуг, є передчасним, оскільки відповідальність за статтею 625 ЦК України може наставати виключно за невиконання існуючого та належним чином підтвердженого грошового зобов`язання. Відтак доводи Позивача щодо прострочення Відповідачем саме планових (декадних) платежів як підстави для нарахування 3% річних є необґрунтованими.
Зі змісту апеляційної скарги відповідача вбачається, що він оскаржує рішення місцевого господарського суду лише в частині відмови у задоволенні вимоги про стягнення 15564,55 грн 3 % річних.
Апеляційний господарський суд, переглядаючи у апеляційному порядку оскаржуване судове рішення, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.
Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з частиною першою ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, а також 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу. Визначене ч. 2 ст. 625 ЦК України право стягнення 3% річних є мінімальними гарантіями, які надають кредитору можливість захистити інтереси; позбавлення кредитора можливості реалізувати це право порушуватиме баланс інтересів і сприятиме виникненню ситуацій, за яких боржник повертатиме кредитору грошові кошти, які через інфляційні процеси матимуть іншу цінність, порівняно з моментом, коли такі кошти були отримані (у тому числі у вигляді прострочення оплати відповідних товарів та послуг). Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 06.05.2025 року у справі №910/16423/23.
Відтак, з огляду на те, що відповідач у встановлений договором строк не виконав обов`язку з оплати наданих послуг, його дії є порушенням договірних зобов`язань, і він вважається таким, що прострочив. Отже, існують підстави для застосування відповідальності, встановленої ст. 625 ЦК України. 
Позивач здійснює нарахування 3% річних за прострочення поетапної оплати планової вартості послуги за кожну декаду розрахункового періоду відповідно до виставлених рахунків та за прострочення оплати за фактичний обсяг наданих послуг.
Пунктом 3.5. договору встановлено, що користувач здійснює поетапну оплату планової вартості послуги за кожну декаду розрахункового періоду згідно із зазначеною системою платежів і розрахунків: 
1 платіж - до 18 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в першій декаді розрахункового періоду;
2 платіж - до 28 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в другій декаді розрахункового періоду;
3 платіж - до 08 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, в розмірі планової вартості послуги, наданої в третій декаді розрахункового періоду.
Плановий обсяг послуги, що використовується для визначення планової вартості послуги, визначається на підставі даних АКО за кожну декаду розрахункового періоду (п.3.6 Договору).
Згідно з п. 3.7 договору користувач здійснює розрахунок з ОСП за фактичний обсяг послуги до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), на підставі рахунків, актів надання послуги, наданих ОСП, або отриманих за допомогою сервісу електронного документообігу (автоматизована система, яка забезпечує функціонування електронного документообігу), з використанням у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису особи, уповноваженої на підписання документів в електронній формі.
Отже, пункт 3.5. договору передбачає оплату за певні періоди (подекадні), а пункт 3.7. оплату загальної суми за місяць.
Враховуючи, що і передбачені пунктом 3.5. Договору подекадні оплати, і визначений пунктом 3.7. Договору порядок оплати загальної суми за місяць на підставі актів у цілому опосередковують оплату фактично наданого обсягу послуг на умовах наступної оплати в межах одного і того ж самого періоду, їх одночасне застосування є неможливим, оскільки обидва пункти передбачають оплату фактично наданого обсягу послуг у межах одного й того ж періоду, що призвело б до подвійної оплати тих самих послуг (три подекадні платежі плюс один загальний місячний).
Отже, правомірним та можливим для перевірки є розрахунок застосованої відповідальності на підстави ст. 625 Цивільного кодексу України за період прострочення виконання спірного грошового зобов`язання за фактичний обсяг наданих послуг у межах визначеного позивачем граничного періоду прострочення
Щодо визначення періоду нарахування заявлених 3% річних з урахуванням відповідних положень Договору необхідно звернути увагу на висновок, викладений в постанові Верховного Суду від 11.03.2024 року у справі №922/1813/23, а саме:
“5.13. З аналізу ст. 254 ЦК вбачається, що вказана норма, зокрема частини перша-четверта регулюють закінчення строку, який визначений роками, півроком або кварталом року, місяцями, у півмісяця та тижнями, і лише у випадку, коли останній день строку, закінчення якого визначено частинами першою-четвертою цієї статті, припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку, згідно з частиною п`ятою цієї статті, є перший за ним робочий день.
5.14. Водночас правила цієї статті не поширюються на договірні правовідносини сторін, коли ними у свободі договору (стаття 627 ЦК) досягнуто домовленості про призначення кінцевої календарної дати виконання зобов`язання за договором, з огляду на норми частини першої статті 530 ЦК, яка визначає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); статті 629 ЦК, відповідно до якої договір є обов`язковим для виконання сторонами, а також принцип належного виконання зобов`язань, який полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмета; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці”.
Вказаний висновок також наведений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29.07.2025 року у cправі №905/959/24 за позовом ПрАТ “НЕК “Укренерго”) до АТ “ДТЕК Донецькі електромережі” про стягнення заборгованості за договором про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління.
Окрім цього, у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 26.03.2026 у справі №914/2625/23 зроблений правовий висновок про те, що при розрахунку за послуги з передачі електричної енергії користувач та ОСП зобов`язані використовувати як плановий, так і фактичний обсяг послуги одночасно, які є взаємопов`язаними та не замінюють один одного. Також у вказаній постанові вказано на необхідність виходити з конкретних погоджених сторонами умов договору в системній сукупності.
Також у наведеній постанові зазначено, що Верховний Суд у своїх рішеннях звертав увагу на необхідність тлумачити умови договору contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem - слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав), що полягає в тому, що особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови. У разі неясності умов договору тлумачення умов договору повинно здійснюватися на користь контрагента сторони, яка підготувала проект договору або запропонувала формулювання відповідної умови. Поки не доведено інше, презюмується, що такою стороною була особа, яка є професіоналом у відповідній сфері, що вимагає спеціальних знань. Це правило підлягає застосуванню не тільки щодо умов, які не були індивідуально узгоджені, але також щодо умов, які хоча і були індивідуально узгоджені, проте були включені в договір під переважним впливом однієї зі сторін. 
Позивач у відповідній сфері має відповідну ліцензію НКРЕКП і саме він розміщував умови спірного договору на відповідному сайті, до яких згодом приєднався відповідач, отже саме позивач несе ризики неясності положень цього договору, зокрема і в питанні нарахування 3% річних в порядку пунктів 
Посилання апелянта на те, що висновок Верховного Суду у постанові від 26.03.2026 у справі №914/2625/23 не є релевантним до спору у справі №905/1083/25, оскільки у справі №914/2625/23 спірні правовідносини стосуються договору в іншій редакції та іншого періоду нарахування 3% річних, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки у постанові від 26.03.2026 у справі №914/2625/23 зроблені правові висновки фундаментального характеру, які не обумовлені конкретною редакцією договору та періодом прострочення.
Згідно з частиною 6 статті 13 Закону України “Про судоустрій і статус суддів” висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Поряд з цим, відповідно до ч. 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Отже, при системному застосуванні умов пунктів 3.5. та 3.7. Договору в розрізі положень статті 625 Цивільного кодексу необхідно виходити з того, що при розрахунку 3% річних за період прострочення виконання грошового зобов`язання таким періодом необхідно вважати період прострочення виконання спірного грошового зобов`язання саме за фактичний обсяг наданих послуг у межах визначеного позивачем граничного періоду прострочення.
Зважаючи на наведене, місцевий господарський суд дійшов цілком обґрунтованого висновку про обґрунтованість і доведеність позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних саме у розмірі 14221,34 грн. та безпідставність решти заявленої до стягнення суми 3% річних (15564,55 грн.).
Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає доводи позивача є необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, позиція суду апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.
Враховуючи вищевикладене в сукупності, суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення місцевого господарського суду прийнято з встановленням всіх фактичних обставин справи, а доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді рішення Господарського суду Донецької області від 28.04.2026 у справі №905/54/26 в оскаржуваній частині та спростовуються наведеними вище висновками суду, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає до задоволення, а рішення місцевого господарського суду в оскаржуваній частині слід залишити без змін. 
Враховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати понесені позивачем, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, п.1 ч.1 ст.275, ст.ст.276, 281, 282 - 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства “Національна енергетична компанія “Укренерго” залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Донецької області від 28.04.2026 у справі №905/54/26 в частині відмови у задоволенні позову про стягнення 3 % річних у розмірі 15564,55 грн. залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту до Верховного суду у порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови складено 26.06.2026.

Головуючий суддя П.В. Тихий

Суддя С.Ч. Жельне 

Суддя О.В. Плахов