ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

02 липня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/3324/26	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 27 квітня 2026 року (суддя 1-ї інстанції Артоуз О.О.) в адміністративній справі №280/3324/26 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізькі області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,- 

ВСТАНОВИВ:
13 квітня 2026 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Запорізькі області, в якому просила: 
визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Запорізькій області щодо неоформлення наказів (бойових розпоряджень) про залучення ОСОБА_1 , до виконання завдань із забезпечення національної безпеки на території ведення бойових дій за період з 17.11.2025 по 08.02.2026;
визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Запорізькій області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 , в повному розмірі грошового забезпечення (додаткової грошової винагороди), передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” та Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 28.11.2022 № 775 “Про затвердження Порядку та умов виплати поліцейським додаткової винагороди, одноразової винагороди на період воєнного стану та особливості виплати винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнною стану (особливого періоду)” за період виконання бойових завдань за період з 17.11.2025 по 07.04.2026;
зобов`язати Головне управління Національної поліції в Запорізькій області здійснити нарахування та виплату додаткової винагороди ОСОБА_1 , передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” та Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 28.11.2022 № 775 “Про затвердження Порядку та умов виплати поліцейським додаткової винагороди, одноразової винагороди на період воєнного стану та особливості виплати винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час виконання бойових завдань за весь період з 17.11.2025 по 07.04.2026.
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 20.04.2026 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду: заяви про поновлення строку звернення до суду з даним позовом (в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Запорізькій області щодо неоформлення наказів (бойових розпоряджень) про залучення ОСОБА_1 , до виконання завдань із забезпечення національної безпеки на території ведення бойових дій за період з 17.11.2025 по 08.02.2026) та доказів поважності причин його пропуску.
22 квітня 2026 року представником позивача надано до суду заяву відповідно до якої позивач та її представник, у підставах, викладених в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, не згодні в повному обсязі, та вважають що при поданні ними відповідної позовної заяви ними не були порушені будь які строки встановлені КАС України та іншими нормативними актами України посилаючись на висновки Верховного Суду у справі №560/7712/22 (правовий висновок щодо питання застосування частини п`ятої статті 122 КАС України у правовідносинах про виплату співробітнику Служби судової охорони передбаченої Постановою №168 додаткової грошової винагороди). 
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 27.04.2026 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізькі області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Запорізькій області щодо неоформлення наказів (бойових розпоряджень) про залучення ОСОБА_1 , до виконання завдань із забезпечення національної безпеки на території ведення бойових дій за період з 17.11.2025 по 08.02.2026 повернуто особі, яка її подала
Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, позивач оскаржив її в апеляційному порядку.
В апеляційній скарзі скаржник посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати її, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Апеляційна скарга обґрунтована безпідставним твердженням суду про пропуск строку звернення до суду. Про оскаржену бездіяльність позивач дізналася 10.03.2026. Кім того, суд не врахував триваючи характер порушених прав позивача, а висновки про відсутність поважних підстав є надмірним формалізмом.
Відповідач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст. 311, ст. 312 КАС України.
Суд першої інстанції повертаючи позов в частині позовних вимог згідно з п. 9 ч. 4 статті 169 КАС України, врахував приписи ч. 2 ст. 123 КАС України, а саме повернув позов в частині вимог про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Запорізькій області щодо неоформлення наказів (бойових розпоряджень) про залучення ОСОБА_1 , до виконання завдань із забезпечення національної безпеки на території ведення бойових дій за період з 17.11.2025 по 08.02.2026.
Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Згідно із частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Частиною п`ятою статті 122 КАС України визначено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Таким чином, для звернення до адміністративного суду з позовом щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлено місячний строк і цей строк обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
При цьому, законодавець визнав строк в один місяць достатнім для того, щоб у справах цієї категорії особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.
Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.
Отже строк звернення до суду у спірному випадку визначений ч. 5 ст. 122 КАС України.
Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. 
Так, під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.
Поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.
А поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
Як свідчать матеріали справи, позивач оскаржує зокрема і бездіяльність Головного управління Національної поліції в Запорізькій області щодо неоформлення наказів (бойових розпоряджень) про залучення ОСОБА_1 , до виконання завдань із забезпечення національної безпеки на території ведення бойових дій за період з 17.11.2025 по 08.02.2026.
Суд дійшов висновку про пропуск місячного строку позивачем щодо оскарження бездіяльності відповідача стосовно невидання наказів.
Висновки суду ґрунтуються на тому, що враховуючи зміст рапорту та з отриманого листа Головного управління Національної поліції в Запорізькій області від 28.02.2026 № 22934-2026 яким відповідач повідомив про те, що виконувані ОСОБА_1 у період з 17.11.2025 обов`язки не відносяться до бойових (спеціальних) завдань, документи, які б свідчили про залучення позивача до виконання відповідних завдань відсутні, а отже відсутні правові підстави для виплати їй додаткової винагороди, позивач була повідомлена про відсутність підстав як для виплати додаткової винагороди, так і про намір відповідача приймати накази про її виплату.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позов в частині оскарження бездіяльності відповідача стосовно невидання наказів, подано до суду 08.04.2026, тобто з пропуском місячного строку звернення до суду з відповідним позовом.
Оскільки на виконання ухвали суду не було подано заяви про поновлення строку звернення до суду з позовом в цій частині, суду правильно застосувані приписи п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України.
Щодо посилання позивача на дату отримання відповіді, то слід зазначити наступне. 
Позивач не зазначала, а ні в позові, а ні в заяві від 22.04.2026 про отримання або ознайомлення з відповіддю саме 10.03.2026, як на цьому наполягає у апеляційній сказі.
Крім того, колегія суддів зазначає, що позивач у позові зазначила про те, що їй було відомо про відсутність наказів бойового розпорядження навіть до написання рапорту. Рапорт містить вимоги про повідомлення підстав невиплати додаткової грошової винагороди та необхідність забезпечити документальне оформлення виплати.
А відповідь на рапорт містить підстави нездійснення виплати позивачці додаткової грошової винагороди.
За таких обставин доводи скарги не спростовують правильність висновків суду щодо пропуску позивачем строку звернення до суду в частині позовних вимог, а тому оскаржена ухвала суду першої інстанції є обґрунтованою, а отже не підлягає скасуванню.
Доводи апеляційної скарги зазначеного не спростовують, а отже підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
Згідно статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 27 квітня 2026 року в адміністративній справі №280/3324/26 – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.
Повне судове рішення складено 02 липня 2026 року.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш 

суддя Н.П. Баранник 

суддя А.А. Щербак