Провадження № 2/537/22/2026
Справа № 537/2183/24

РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.06.2026 в м. Кременчуці Крюківський районний суд м. Кременчука в складі: головуючої судді Фадєєвої С.О. з участі секретаря судових засідань Супруненко О.О., представника позивача ТОВ «Мерібол» Мелешка В.М., відповідача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Макєєва Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу № 537/2183/24 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Мерібол» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди,
В С Т А Н О В И В:

Позивач ТОВ «Мерібол» звернувся до Крюківського районного суду м. Кременчука із позовною заявою, де просив стягнути на його користь з відповідача ОСОБА_1 майнову шкоду у розмірі 287518,19 грн., завдану пошкодженням належного позивачеві автомобіля, 17000 грн у рахунок відшкодування витрат на транспортування пошкодженого в дорожньо-транспортній пригоді транспортного засобу та стягнути судові витрати.
Позовна заява обґрунтована тим, що 11.01.2024 у м. Кременчуці сталася дорожньо-транспортна пригода: водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «BMW 5251», д.н.з. НОМЕР_1 , на перехресті з вул..Набережна лейтенанта Дніпрова при виїзді на головну дорогу не надав переваги в русі транспортному засобу «Peugeot Partner», д.н.з. НОМЕР_2 , належному позивачеві, яким по головній дорозі керував ОСОБА_2 , внаслідок чого сталося зіткнення, транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згідно із звітом від 04.03.2024 про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, пошкодженням автомобіля «Peugeot Partner» позивачеві завдано матеріального збитку на суму 444918,19 грн. Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_1 , який порушив вимоги п.16.11 ПДР. Цивільна відповідальність відповідача була застрахована в АТ «СК «Аркс», страховик відшкодував позивачеві 157400 грн, тому вважає, що вартість матеріальної шкоди, яку повинен відшкодувати ОСОБА_1 становить 287518,19 грн. Крім цього, вважає, що відповідач повинен відшкодувати витрати на послуги евакуатора з м. Кременчука до м. Києва, тобто від місця ДТП до місцезнаходження позивача, які становлять 17000 грн.
Представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Макєєвим Д.В. подано відзив на позовну заяву, де він вказав, що позовні вимоги відповідач не визнає. Погоджується, що мала місце дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої позивачеві завдано матеріальних збитків та винуватим у якій визнано ОСОБА_1 . Вважає, що оцінка збитків, визначених у звіті № 0692/02/24 оцінювачем ОСОБА_3 , є неправильною, не враховує фізичного зносу, не відповідає вимогам закону. Ремонтна калькуляція датована 11.01.2024, тоді як згідно з актом приймання-виконання наданих послуг від 12.01.2024 автомобіль позивача після ДТП був доставлений до м. Києва лише 12.01.2024. Зазначив, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Методика товарознавчої експертизи та оцінка дорожніх транспортних знаків визначає, що відновлювальний ремонт передбачає здійснення комплексу операцій через заміну складових частин або відновлення справності/роботоздатності транспортного засобу за формулою визначення вартості ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу. Отже, вважає, якщо для відновлення пошкодженого під час ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу. Звернув увагу суду на те, що у випадку не проведення фізичного ремонту транспортного засобу податкові зобов`язання не виникають, отже податок на додану вартість при визначенні розміру матеріального збитку чи страхової виплати не нараховується. Вважає, що слід відмовити у задоволенні позову, оскільки вимоги позивача необгрунтовані. 
Представником позивача ТОВ «Мерібол» Мелешком В.М. подано відповідь на відзив, де він вказав, що твердження відповідача щодо пред`явлення позивачем вимоги про виплату страхового відшкодування в розмірі повної вартості відновлювального ремонту без урахування коефіцієнта фізичного зносу є помилковим. Страховик здійснив виплату у максимальному розмірі, передбаченому договором страхування, з урахуванням безумовної франшизи 2600 грн, що склало 157400 грн. Не погоджується і з позицією відповідача про те, що наданий позивачем звіт про оцінку №0692/02/24 від 04.03.2024 та ремонтна калькуляція №0692 від 11.01.2024 є неналежними та недопустимими доказами. Оцінювач є кваліфікованим та сертифікованим фахівцем, якому дозволена практична оціночна діяльність, а сама оцінка здійснена відповідно до вимог законодавства та є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна. У ремонтній калькуляції зазначено, що 11.01.2024 – це дата розрахунку калькуляції, а датою оцінки є 03.03.2024, крім того, акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість) датована 24.01.2024. Вказав, що позивач не надав доказів здійснення фактичного ремонту, так як це не є предметом доказування у справі.
Ухвалою суду від 16.08.2024 у справі за клопотанням представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Макєєва Д.В. призначено судову транспортно-товарознавчу експертизу. Ухвалою суду від 18.12.2024 задоволено клопотання експерта та витребувано докази, необхідні для проведення експертизи.
У судовому засіданні представник позивача ТОВ «Мерібол» Мелешко В.М. позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав та мотивів, викладених у позові, просив їх задовольнити. Повідомив суд, що транспортний засіб був відремонтований 09.10.2024 року, ким проводився ремонт саме цього транспортного засобу і в якій сумі перераховувалися кошти за його проведення він не пам`ятає. Вважає, що відповідач повинен відшкодувати різницю між фактичним розміром матеріальної шкоди, визначеної оцінювачем у звіті, що долучений до матеріалів справи, та виплаченим страховим відшкодуванням, оскільки саме неправомірними діями ОСОБА_1 ТОВ «Мерібол» спричинено матеріальну шкоду. 
Відповідач ОСОБА_1  у судовому засіданні позовних вимог не визнав, у задоволенні позову просив відмовити.
Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Макєєв Д.В. підтримав позицію свого довірителя. Вказав, що долучений позивачем звіт не відповідає вимогам ч.7 ст.102 та ч.1 ст.106 ЦПК України та не є належним і допустимим доказом, якщо у ньому не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок і що він підготовлений для подання до суду. Крім того, сума грошової компенсації повинна розраховуватися без ПДВ. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина третя статті 12 ЦПК України). Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина четверта статті 82 ЦПК України).В силу ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно з правовим висновком, що міститься упостанові ВС від 18 квітня 2018 року у справі № 753/11000/14-ц преюдиційно встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву стабільність судового акта, який набрав законної сили; суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. Для спростування преюдиційних обставин, встановлених в іншій справі, учасник адміністративної справи, який ці обставини заперечує, має подати суду належні та допустимі докази, які суд оцінює в загальному порядку.
Як встановлено судом, постановою судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20.02.2024 у справі про адміністративне правопорушення № 537/549/24 визнано винним ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу. Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 визнаний винуватим втому, що він 11.01.2024 о 14 год. 10 хв. в м. Кременчуці по вул.Сідній, керуючи транспортним засобом «BMW 5251», д.н.з. НОМЕР_1 , на перехресті з вул.. Набережна лейтенанта Дніпрова при виїзді на головну дорогу не надав переваги в русі транспортному засобу «Peugeot Partner», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулося зіткнення, транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Вказаними діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Постанова набрала законної сили 02.03.2024.
З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «Peugeot Partner», д.н.з. НОМЕР_2 , вбачається. що його власником є ТОВ «Мерібол».
Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди (постанова Верхового Суду від 30.08.2023 справа № 947/1429/21). Оскільки презумпція вини ОСОБА_1 у суді не спростована жодними доказами, винуватість водія ОСОБА_1 у ДТП, внаслідок якої пошкоджено транспортний засіб, належний позивачеві, встановлена судовим рішенням, яке набрало законної сили, отже майну позивача було заподіяно шкоду саме неправомірними діями відповідача, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок. 
Згідно з ч.1 статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є у тому числі завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (п.3 ч.2 ст. 11 ЦК України). Особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (ч.1 ст. 22 ЦК України). Згідно п.1 ч.2 ст. 22 ЦК України збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч.1, 2 ст. 1166 ЦК України).
Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 1188 ЦК України).
Статтею 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі-Закон), передбачено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана у тому числі: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України (ст.29 цього Закону). 
Відповідно до п. 36.1 ст.36 Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
Цивільно-правова відповідальність водія «BMW 5251», д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована на умовах поліса № НОМЕР_3 в АТ «СК «АРКС» з лімітом 160 000 грн та франшизою 2 600 грн. Із ремонтної калькуляції, проведеної АТ «СК «АРКС», вбачається, що страховою компанією вартість ремонту транспортного засобу визначена у 272063,76 грн. АТ «СК «АРКС» 19.02.2024 виплатило позивачеві ТОВ «Мерібол» 157400 грн за вказаним полісом страхування, що підтверджено письмовим доказом, а саме платіжною інструкцією № 1037530. Як встановлено судом та визнається сторонами спору виплата здійснена у максимальному розмірі, передбаченому полісом за вирахуванням суми франшизи. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (ч.1 ст.82 ЦПК України).
Відповідно до ч.1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15 виснувала, що винуватець відповідає за завдану шкоду, якщо вона перевищує розмір страхової суми або відноситься до сум, які страховик не повинен відшкодовувати. Покладення відповідальності у розмірі завданого збитку який повинен відшкодувати страховик на винуватця – суперечить інституту страхування цивільно-правової відповідальності. 
З висновку експерта №2332 за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи, складеного 12.12.2025, вбачається, що розмір матеріального збитку, завданого власнику «Peugeot Partner», д.н.з. НОМЕР_2 , ТОВ «Мерібол», в результаті його пошкодження під час дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 11.01.2024 в м. Кременчуці, з урахуванням фізичного зносу деталей та з урахуванням наданих на дослідження матеріалів, станом на 11.01.2024 становив 360988,28 грн, та на день виконання робіт з відновлення автомобіля (09.10.2024) становив 351520,94 грн. 
Допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_4 , обізнаний про кримінальну відповідальність за ст.. 384, 385 КК України, вказав суду, що він проводив транспортно-товарознавчу експертизу з дозволу суду за матеріалами цивільної справи, проте відсутність візуального огляду транспортного засобу не вплинула на висновки експертизи, оскільки ним досліджено всі надані матеріали справи, у тому числі фотозображення транспортного засобу на електронному носії, що відображають характер і обсяг пошкоджень, ремонтні калькуляції, акти огляду та інші матеріали. Вказав, що при дослідженні ремонтної калькуляції, складеної АТ «СК «АРКС», та ремонтної калькуляції, складеної оцінювачем ОСОБА_3 , встановлена невідповідність у переліку пошкоджень та прийнятому ремонтному впливу, про що зазначено у дослідницькій частині експертного висновку на стор. 12-19. Зазначив, що в силу п. 8.5.13 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, якщо виявити дефекти на прихованих частинах складників неможливо при візуальному методі обстеження, то всі припущення щодо прихованих пошкоджень повинні фіксуватися фахівцем у дослідженні, а роботи по усуненню цих пошкоджень не включаються до вартості відновлювального ремонту до підтвердження необхідності виконання ремонтних робіт. Визначення необхідних ремонтних операцій приймається на підставі нормативних документів виробника транспортного засобу, а рішення про заміну складових частин приймається у разі неможливості їх відновлення або в разі економічної недоцільності їх ремонту. До вартості матеріалів і запчастин, які підлягають заміні, у експертизі враховано і податок на додану вартість, оскільки питання, які задавалися експерту, не містили виключення ПДВ із обрахунку. Для визначення вартості збитків без ПДВ достатньо відрахувати 20% від вартості ремонтно-відновлювальних робіт, вартості необхідних для ремонту матеріалів та вартості нових складників, що підлягають заміні під час ремонту.
Суд зазначає, що висновок експерта не має наперед установленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, проте при визначені суми завданого матеріального збитку суд у цій справі бере до уваги саме висновок експерта, який повідомлений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, вказав на невідповідності у досліджених ремонтних калькуляціях, у тому числі у ремонтній калькуляції, проведеній оцінювачем ОСОБА_3 , який покладено в основу звіту, а також розрахував калькуляцію відновлювального ремонту програмним комплексом визначення вартості відновлювального ремонту КТЗ «Audatex». Експертиза проведена в межах цієї справи за клопотанням сторони спору.
Оскільки розмір шкоди, завданої діями відповідача пошкодженням транспортного засобу, належного ТОВ «Мерібол», перевищує розмір страхової суми, слід стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача різницю між фактичним розміром шкоди, встановленим висновком експерта станом на час виконання робіт і страховою виплатою. При цьому, як вказано у постанові Верховного Суду від 28 лютого 2018 року у справі № 757/22706/15-ц у випадку виплати страхового відшкодування безпосередньо страхувальнику виплата здійснюється без податку на додану вартість, який повертається страхувальнику після надання документів про оплату запчастин/відновлюваного ремонту на суму, що включає податок на додану вартість, в межах суми страхового відшкодування. У разі, якщо страхові суми не перераховуються безпосередньо потерпілим, а спрямовуються на придбання у платника податку на додану вартість послуг по ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого об`єкта, які мають бути використані в процесі його ремонту, то розрахунок суми виплати на таке придбання здійснюється з урахуванням сум податку на додану вартість, які включаються до вартості й виділяються окремим рядком.
У постанові Верховного Суду від 30 липня 2025 року № 200/6829/19 касаційний суд вкотре вказав, що правовідносини щодо виключення ПДВ із суми страхового відшкодування регулюються податковим законодавством. Податкові зобов`язання, пов`язані з наданням послуг щодо проведення відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу виникають лише внаслідок фактичного надання послуги з проведення такого ремонту за умови, що виконавець цієї послуги є платником ПДВ. Таким чином, у випадку непроведення фактичного ремонту транспортного засобу або проведення його особою, яка не є платником ПДВ, податкові зобов`язання не виникають.
Сторони погоджуються, що відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу проведено позивачем 09.10.2024, що підтверджується відповідною довідкою позивача. Суду не надано будь-яких документів щодо вартості проведеного відновлювального ремонту транспортного засобу та документів, які б підтвердили здійснення фактичного ремонту автомобіля позивача особою, яка є платником ПДВ, а тому суд вважає за необхідне самостійно вирахувати розмір майнової шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу «Peugeot Partner» без податку на додану вартість. Як зазначалося вище та підтверджено експертом у суді сума матеріального збитку в експертному висновку розрахована з врахуванням ПДВ. Податок на додану вартість враховувався експертом при визначенні вартості ремонтно-відновлювальних робіт (Ср), вартості необхідних для ремонту матеріалів (См) та вартості нових складових, що підлягали заміні під час ремонту (Сс). Таким чином вартість ремонтно-відновлювальних робіт без врахування ПДВ становить 36098,40 грн (20% від 45123=9024,60; 45123-9024,60=36098,40), вартість необхідних для ремонту матеріалів без ПДВ становить 35894,88 грн (20% від 44868,60=8973,72; 44868,60-8973,72=35894,88) та вартості нових складових, що підлягали заміні під час ремонту становить 326911,68 грн (20% від 408639,60=81727,92; 408639,60-81727,92=326911,68). 
Вартість матеріального збитку визначається за формулою (стор.35 висновку експерта): У=Ср+См+Ссх(1-Ез)+ВТВ, тобто У=36098,40+35894,88+326911,68х(1-0,36)+0=255299,17 грн. Отже різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою ТОВ «Мерібол» становить 97899,17 грн, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. 
Позивачем надано суду також копію договору № 12/01-24 від 12.01.2024, згідно з яким перевізник зобов`язувався надати ТОВ «Мерібол» послуги з організації перевезення вантажу за маршрутом Кременчук-Київ до місця призначення. Сторонами договору 12.01.2024 складено акт приймання-виконання наданих послуг, з якого вбачається, що відповідно до рахунку № 12/01-24 від 12.01.2024 та договору № 12/01-24 від 12.01.2024 перевізник надав транспортні послуги з перевезення на суму 17000 грн. оплата послуг підтверджується копією платіжної інструкції № 1901 на вказану суму.Оскільки шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це у тому числі шкода, пов`язана з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди (ст.ст.28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»), слід стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача 17000 грн, сплачених за евакуацію автомобіля після ДТП. 
Суд не вважає за можливе застосовувати норми ч.4 ст.1193 ЦК України, оскільки жодних доказів матеріального становища відповідача суду не надано. Суду не доведено, що відповідач є непрацездатним, має утриманців, не отримує доходу.
Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В силу п.2 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із проведенням експертизи.
Оскільки позовні вимоги ТОВ «Мерібол» задоволено на 37,73%, то з відповідача на користь позивача слід стягнути 1723,42 грн сплаченого судового збору, а з позивача на користь відповідача – суму сплачених витрат за проведення експертизи пропорційно до розміру задоволених вимог. Оплата витрат експерта підтверджується рахунком, повідомленням експерта, актом здачі-приймання висновку експерта. 
Керуючись ст.ст. 2,4,12,76-81,89,263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Задовольнити частково позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Мерібол» (код ЄДРПОУ 40284823, місцезнаходження: м. Київ, провул. Відрадний, буд.103) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) про відшкодування матеріальної шкоди. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Мерібол» завдану майнову шкоду у розмірі 114899,17 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Мерібол» 1723,42 судового збору.
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Мерібол» на користь ОСОБА_1 9301, 98 грн в рахунок відшкодування витрат за проведення експертизи.
У задоволенні інших вимог відмовити. 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя:        С.О.Фадєєва