ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1883/26 Справа № 185/8335/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Тимченко С. О. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова  М. Ю.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

02 липня 2026 року м. Дніпро
Суддя Дніпровського апеляційного суду Петешенкова М.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 вересня 2023 року якою, - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 вересня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800,00 грн. (сорок тисяч вісімсот), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років та без вилучення транспортного засобу. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі розмірі 536,80 грн. у дохід держави.
Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу одночасно з клопотанням, в якому просив поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду та постановити нову, якою провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що оскаржувану постанову суду першої інстанції не отримував, розгляд справи проведено без його участі, він не був належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи. Вказує, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути єдиним й беззаперечним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення. З протоколом про адміністративне правопорушення не ознайомлений та його копію не отримував, про існування постанови та її змісту йому також не відомо, оскільки 07 березня 2023 року свій автомобіль передав на потреби ЗСУ, а тому йому не відомо хто саме керував автомобілем 20 червня 2023 року та надав його персональні дані поліцейським для складання протоколу.
В судовому засіданні ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції) підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.
Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.
Вирішуючи питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд вважає, що оскільки в матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення ОСОБА_1 про місце та час розгляду справи та надсилання копії постанови суду, відтак, з метою забезпечення скаржнику доступу до правосуддя та права на апеляційне оскарження судового рішення, строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.
Відповідно до вимог статтей 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
У розумінні положень частини 5 статті 126 КУпАП відповідальність настає у випадку повторного протягом року вчинення порушень, передбачених частинами 2, 4 цієї статті.
Адміністративна відповідальність за частиною 2 статті 126 КУпАП, передбачена за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Відповідно до частини 4 статті 126 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність і доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП, що підтверджується належними та допустимими доказами, що містяться в матеріалах справи в їх сукупності.
Долучені до матеріалів справи докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №257814, складений 20 червня 2023 року у відношенні ОСОБА_1 про порушення вимог п. 2.1а ПДР, за що передбачена відповідальність за частиною 5 статті 126 КУпАП (а.с. 3); поясненнями ОСОБА_2 (а.с.5), поясненнями ОСОБА_3 (а.с.6), інформаційною довідкою, за змістом якої ОСОБА_1 раніше був притягнутий до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 126 КупАП (а.с.7), постанова серія ЕАС №7074689 від 29 травня 2023 року у відношенні ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення за частиною 4 статті 126 КУпАП (а.с.8) - є належними та допустимими доказами в розумінні статті 251 КУпАП, а з огляду на їх узгодженість, і достатніми для встановлення необхідних фактичних обставин справи та належного її розгляду.
Суд апеляційної інстанції вважає ці докази достатніми для доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП, оскільки ними поза розумним сумнівом підтверджується, що ОСОБА_1 у день та час, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, будучи особою, раніше притягнутою до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 126 КУпАП, керував транспортним засобом, не маючи права керування ним, що утворює склад інкримінованого йому адміністративного правопорушення.
Доводи апелянта про те, що з протоколом про адміністративне правопорушення він не ознайомлювався та його копію не отримував, не спростовують встановлені фактичні обставини справи.
Доказів того, що постанова за частиною 4 статті 126 КупАП є скасованою у встановленому законом порядку матеріали справи як і апеляційна скарга не містять.
Порушення прав ОСОБА_1 , передбачених статтею 268 КУпАП, у зв`язку із розглядом справи без його участі, не вбачається, оскільки участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не є обов`язковою, при цьому ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу та не був позбавлений можливості надати письмові пояснення, заявляти клопотання, надавати пояснення та реалізувати інші права.
В апеляційній скарзі скаржник не наводить переконливих доводів на спростування вказаних обставин, натомість мотивування апеляційних вимог має формальний характер та спрямоване на уникнення адміністративної відповідальності.
Таким чином, висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними та допустимими доказами, а тому постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та достатньо мотивованою, у зв`язку з чим апеляційний суд вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.
Керуючись статтею 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 вересня 2023 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 вересня 2023 року відносно ОСОБА_1 , у справі про адміністративне правопорушення за частиною 5 статті 126 КУпАП, - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: М.Ю. Петешенкова