П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/34705/25	

Перша інстанція: суддя Аракелян М.М.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді - Вербицької Н.В.,
суддів – Джабурії О.В.,
- Кравченка К.В.,
при секретарі судового засідання Худика С.А., 
за участі представника апелянта – Ращенко Є.М.,
представника позивача – адвоката Бершавського О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
В С Т А Н О В И Л А :

14 жовтня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП в Одеській області від 19.09.2025 року № 2212 «Про заходи дисциплінарного впливу» в частині звільнення його зі служби в поліції з посади інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області;
- визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП в Одеській області від 19.09.2025 року № 1166 о/с «По особовому складу»;
- поновити його на службі в поліції на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській з 19.09.2025 року;
- стягнути з ГУНП B Одеській області на його користь середнє грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 19.09.2025 року по дату прийняття судового рішення по даній справі.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що він проходив службу в поліції з травня 2025 року на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 Подільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області. Наказом ГУНП в Одеській області №1166 о/с від 19.09.2025 року відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» позивача звільнено зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України). На думку позивача, за результатами проведеного службового розслідування, відповідач дійшов помилкового висновку про порушення ним вимог ч. 2 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» та п.6 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події. Позивач наголосив, що ним у зв`язку з крайньою необхідністю вчинялися першочергові дії, направлені на зупинення вчинення правопорушення та затримання правопорушників, у зв`язку з чим не було невідкладно повідомлено на спеціальну лінію "102", однак повідомлено безпосередньому керівнику та до чергової частини. Тобто, на переконання позивача, ним не вчинено дисциплінарного проступку, за який настає дисциплінарна відповідальність, у тому числі, і у вигляді звільнення зі служби.
Відповідач заперечував проти задоволення позову, зазначаючи, що 07 вересня 2025 року, перебуваючи на добовому чергуванні у складі наряду ГРПП «Балада 22», старший наряду інспектор сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 Подільського РУП ГУНП в області лейтенант поліції ОСОБА_1 , отримавши інформацію про можливе правопорушення, невідкладно не повідомив про це за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102», а самовільно вжив заходи щодо надання допомоги особам, які звернулися за допомогою. На переконання відповідача, позивач вчинив дисциплінарний проступок, що виразився в особистій недисциплінованості, умисному невиконанні норм чинного законодавства України, недотриманні законів України та інших нормативно-правових актів, які регламентують діяльність поліції, неповідомленні невідкладно за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» про подію. Крім того, відповідач наголосив, що під час проведення службового розслідування встановлено обставину, що обтяжує відповідальність лейтенанта поліції ОСОБА_2 , а саме: вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення. У зв`язку із викладеним, відповідач наполягав на правомірності притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби, оскільки ОСОБА_1 порушив присягу поліцейського.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2026 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено.
Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невірне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, надання невірної правової оцінки обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Зокрема, апелянт зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що п. 6 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100 встановлено, що поліцейський незалежно від місця свого перебування в разі виявлення або отримання інформації про кримінальне правопорушення та іншу подію чи звернення до нього громадян із заявою (повідомленням) невідкладно повідомляє про це за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» і зобов`язаний ужити заходів щодо запобігання правопорушенню, його припинення, рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, установлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, та охорони місця події. Апелянт наголосив, що вказана вимога сформульована абсолютно чітко і однозначно і не підлягає розширеному чи альтернативному тлумаченню.
Щодо висновків суду першої інстанції в частині того, що в ході службового розслідування не було виявлено та опитано особу, яка повідомила наряд «Баллада 22» про ймовірне правопорушення, то апелянт зазначив, що комісія не опитала заявника через відсутність анкетних даних особи, яка звернулася до відповідача. Відсутність цих даних є наслідком протиправної бездіяльності (непрофесійності) ОСОБА_2 . Позивач не зміг повідомити дисциплінарній комісії додаткових відомостей щодо цього військовослужбовця. Вказана обставина, на переконання апелянта, є ще одним свідченням неналежного виконання ОСОБА_3 своїх службових обов`язків, адже позивач не лише не вжив заходів щодо здійснення повідомлення на спецлінію 102 про отриману ним інформацію щодо можливих протиправних дій, але й не встановив будь-яких анкетних даних військовослужбовця, який звернувся до поліцейських. Дисциплінарна комісія вжила заходів щодо опитування вказаної особи, однак отримала відмову органу досудового розслідування з посиланням на вимоги статті 222 КПК України. 
Щодо висновків суду першої інстанції, що комісією не обґрунтовано, чому попередні види стягнення не застосовані до позивача, апелянт послався на сталу правову позицію Верховного Суду, відповідно до якої обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення. Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень (постанови Верховного Суду від 01.04.2020 у справі № 806/647/15, від 21.01.2021 у справі № 826/4681/18, від 28.10.2021 у справі № 520/1578/2020, від 09.02.2022 у справі № 160/12290/20 та ін.
Апелянт також зазначив, що з аналізу висновку службового розслідування вбачається, що на його другому аркуші повністю відображені відомості, встановлені пунктом 8 частини 1 статті 19 Дисциплінарного статуту, а саме вказано, що « ОСОБА_4 , ( НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , освіта вища, в ОВС з 18.02.2013 по 06.11.2015 в НПУ з 07.11.2015 по теперішній час, в займаній посаді з травня 2025 року, має діюче дисциплінарне стягнення – сувора догана, оголошене наказом Подільського РУП ГУНП в області від 31.07.2025 № 656, по службі характеризується незадовільно…». У матеріалах службового розслідування наявні відповідні письмові докази на підтвердження відомостей, зазначених у висновку, а тому висновки суду першої інстанції, що пункт 1 оспорюваного наказу не містить мотивувань та належних відомостей, котрі характеризують поліцейського.
З цього приводу апелянт наголосив, що Дисциплінарний статут Національної поліції, так само як будь-який інших нормативний акт, не встановлює обов`язку для органу поліції у резолютивній частині наказу про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності зазначати додаткову інформацію щодо мотивувань та відомостей, котрі характеризують поліцейського.
Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін, у зв`язку із необґрунтованістю доводів апелянта.
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 проходив службу у ГУ НП в Одеській області з травня 2025 року на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Подільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, на службі в органах поліції – з листопада 2015 року. 
З метою перевірки інформації, викладеної у доповідній записці заступника начальника управління — начальника ВДС УОАЗОР ГУНП в області полковника поліції Є. Рудковського від 08.09.2025 року № 11633 щодо можливого неналежного реагування працівниками відділення поліції №1 Подільського РУП ГУНП в області під час відпрацювання повідомлення щодо перешкоджання законній діяльності ЗСУ, наказом ГУНП в Одеській області № 2135 від 08.09.2025 року призначене службове розслідування (т.1 а.с.22). 
Згідно доповідної записки, яка стала підставою для проведення службового розслідування, 07.09.2025 року до відділення поліції №1 Подільського РВП ГУНП в області надійшла інформація про те, що о 11:35, того ж дня, за адресою: АДРЕСА_1 , в/ч НОМЕР_2 , невідомі особи, тактично одягнені нібито співробітники ГУР, забрали військовослужбовця ОСОБА_5 , якому нанесли удар, внаслідок чого він втратив свідомість, сіли в авто з проблисковими маячками та поїхали в сторону м. Балта. Інформація про подію зареєстрована до ЄО за № 5450. 
Після виїзду СОГ на місце події встановлено, що в діях невідомої особи, яка станом на 07.09.2025 біля військової частини НОМЕР_2 , розташованої в АДРЕСА_1 , нанесла тілесні ушкодження молодшому сержанту ОСОБА_6 , інструктору 2 навчального взводу 4 навчальної роти військової частини НОМЕР_2 , вбачається факт перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, так як в наслідок зазначених дій невідомої особи військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 солдат ОСОБА_7 зміг самовільно залишити розташування військової частини НОМЕР_2 . Попередньо правова кваліфікація ч.1 ст. 114-1 ККУ. 
Також встановлено, що поліцейські відділення поліції № 1 Подільського РВП ГУНП в області під час відпрацювання вказаного повідомлення не вжили достатніх заходів щодо належного реагування, а саме: затримання причетних осіб, своєчасного припинення правопорушення, інформування про подію та вжиті заходи (а.с.26-27).
19 вересня 2025 року затверджений висновок службового розслідування за фактом можливого неналежного реагування окремими працівниками ВнП №1 Подільського РУП під час відпрацювання повідомлення ЄО №5450 (щодо перешкоджання законній діяльності ЗСУ т.1, а.с.233). 
Висновком встановлено, що ОСОБА_1 в порушення вимог чинних нормативно правових актів невідкладно не повідомив на спецлінію « 102», рапортом не доповів, хоча мав достатньо часу для цього. Комісія дійшла висновку про особисту недисциплінованість ОСОБА_1 , умисне невиконання норм чинного законодавства України та інших нормативно-правових актів, почуття вседозволеності (безкарності), неналежне виконання службових обов`язків.
У зв`язку із наведеним, комісія виснувала, що за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1, 2, 4, 9, 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1, 2, 5 частини першої статті 18, частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 6 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 №100, підпункту 2 пункту 2 наказу ГУНП в області від 03.01.2023 №7 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції», до лейтенанта поліції ОСОБА_1 , (0041408), інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області, застосувати дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції (т.1, а.с.247).
Наказом ГУНП в Одеській області № 2212 від 19.09.2025 року за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1, 2, 4, 9, 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1, 2, 5 частини першої статті 18, частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 6 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, підпункту 2 пункту 2 наказу ГУНП в області від 03.01.2023 № 7 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції», до лейтенанта поліції ОСОБА_1 , (0041408), інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області, застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції (т.1, а.с.42-47).
Наказом встановлено, що приблизно о 13:00 07.09.2025, під час перебування на вулиці Любомирській у м. Балта до лейтенанта поліції ОСОБА_1 звернувся малознайомий чоловік, який представився військовослужбовцем та повідомив про те, що в напрямку міста на автомобілі рухається ОСОБА_7 , курсант військової частини НОМЕР_2 , який самовільно залишив місце несення служби. При цьому, військовослужбовець попросив надати допомогу у зупинці зазначеного автомобіля. Водночас до місця перебування поліцейських під`їхав автомобіль під керуванням ще одного військовослужбовця та перекрив ділянку проїзної частини вулиці.
Лейтенант поліції ОСОБА_1 як старший наряду після отримання зазначеної інформації невідкладно не повідомив про це за скороченим номером « 102», а самовільно вжив заходів щодо надання допомоги особам, які звернулися по допомогу. Поліцейський перекрив ділянку проїзної частини на вулиці Любомирській у м. Балті, намагався затримати автомобіль, у якому пересувався військовослужбовець ОСОБА_7 , але вжиті заходи не дали позитивного результату. Під час спроби затримати ОСОБА_5 військовослужбовці здійснили декілька пострілів. У порушення вимог пункту 6 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, лейтенант поліції ОСОБА_1 невідкладно не повідомив про це за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102».
Отже, лейтенант поліції ОСОБА_1 учинив дисциплінарний проступок, що виразився в особистій недисциплінованості, умисному невиконанні норм чинного законодавства України, недотриманні законів України та інших нормативно-правових актів, які регламентують діяльність поліції, у неповідомленні невідкладно за скороченим номером « 102» про вказану подію, у невжитті заходів щодо належного реагування на вказану подію.
Дії лейтенанта поліції ОСОБА_1 призвели до несвоєчасного інформування поліції про вчинення протиправних дій, неможливості організації своєчасного реагування належним чином на вчинене кримінальне правопорушення, зникнення слідів та предметів, які могли бути використанні як докази у кримінальному правопорушенні, залишення місця події особою, яка причетна до вказаної події та у подальшому була притягнена до кримінальної відповідальності за перешкоджання законній діяльності ЗСУ, а також надали можливості самовільному залишенню розташування військової частини ОСОБА_8 .
Після невдалої спроби наздогнати вищевказаний автомобіль, про вказану подію лейтенант поліції ОСОБА_1 доповів по телефону начальнику відділення поліції № 1 Подільського РУП ГУНП в області полковнику поліції ОСОБА_9 , який наказав поліцейським прибути до зазначеного підрозділу поліції для зняття інформації з нагрудної відеокамери останніх.
За вказівкою полковника поліції ОСОБА_10 заступник начальника сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 Подільського РУП ГУНП в області капітан поліції ОСОБА_11 , який відповідно до наказу відділення поліції № Подільського РУП ГУНП в області від 07.05.2025 № 64с є відповідальною особою за функціонування портативних реєстраторів, облік, зберігання цифрової інформації, прибув до підрозділу поліції для зняття інформації з нагрудної камери поліцейських.
Інформація з нагрудної камери щодо зафіксованих подій при спробі затримання автомобіля була завантажена та збережена капітаном поліцій ОСОБА_12 і передана на електронному носії начальнику сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №№ 1 Подільського РУП ГУНП в області капітанові поліції ОСОБА_13 за його проханням.
Надалі капітан поліції ОСОБА_14 завантажив відеозапис на власний телефон та відправив на мобільний телефонний пристрій полковника поліції ОСОБА_10 за вказівкою останнього. З метою оперативного встановлення осіб причетних до самовільного залишення місця несення служби ОСОБА_8 , полковник поліції ОСОБА_15 у порушення вимог підп. 5. П.1 р. VІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказами МВС України від 18.12.2018 року №1026, переслав отримані відеозаписи начальникові відділу контррозвідки СБУ з дислокацією в м. Подільськ ОСОБА_16 .
Отже, полковник поліції ОСОБА_17 учинив дисциплінарний проступок, що виразився в особистій недисциплінованості, умисному невиконанні норм чинного законодавства України, недотримання Законів України та інших нормативно-правових актів, які регламентують діяльність поліції.
Того ж дня, після спроби затримання автомобіля, на якому залишив місця несення служби ОСОБА_7 , о 13:46 до відділення поліції №1 Подільського РУП ГУНП в області зі служби « 102» надійшло повідомлення військовослужбовця ОСОБА_18 про те, що 07.09.2025 о 13:46 невідомі люди в цивільному одязі побили військового інструктора. Згодом на місці події встановлено, що невідомі особи нанесли останньому удар у потилицю, після чого зникли в невідомому напрямку.
Того ж дня о 19:43 до відділення поліції № 1 Подільського РВП ГУНП в області надійшла інформація про те, що 07.09.2025 об 11:35 невідомі особи в тактичному одязі забрали військовослужбовця ОСОБА_5 , якому нанесли удар, від якого він втратив свідомість, сіли в автомобіль із проблисковими маячками та вирушили в бік м. Балти. Інформацію про подію зареєстровано в ЄО за № 5450.
З`ясовано, що за вказаним фактом (матеріали СО № 5450) розпочато досудове розслідування, відомості внесені 07.09.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025161180000646 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 114-1 КК України.
Під час проведення 09.09.2025 оперативно-розшукових заходів у межах кримінального провадження № 12025161180000646 у м. Біляївці Одеського району Одеської області старший слідчий СВ ОРУП № 2 ГУНП в області капітан поліції ОСОБА_19 затримав ОСОБА_20 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_3 ГУР МОУ, командира відділення спеціальних дій. Останній 07.09.2025 близько 12:00, на автомобілі «Mitsubishi PAJERO» р/н НОМЕР_4 , прибув до розташування в/ч НОМЕР_2 , розташованої в АДРЕСА_1 , та повідомив, що він працівник ГУР МОУ. Після цього останній попросив викликати військовослужбовця в/ч - солдата ОСОБА_5 , який вийшов у супроводі сержанта ОСОБА_21 , інструктора 2 навчального взводу 4 навчальної роти в/ч НОМЕР_2 . ОСОБА_22 повідомив, що забирає з собою солдата ОСОБА_5 , на що сержант ОСОБА_23 відмовив, заявивши що в нього немає на це законних підстав. Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру ОСОБА_24 наніс один удар кулаком в область потилиці сержантові ОСОБА_6 , спричинивши тілесні ушкодження, чим перешкодив законній діяльності ЗСУ, що сприяло самовільному залишенню розташування в/ч ОСОБА_8 . Згодом ОСОБА_25 повідомлено про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, та затримано в порядку ст. 208 КПК України, та поміщено до ІТТ № 2 (м. Кодима) ГУНП в Одеській області.
10.09.2025 відеозапис з нагрудної камери, на якому зафіксовано спробу затримання автомобіля, в якому пересувався ОСОБА_7 , викладено невстановленою особою в мережі «Інтернет» у телеграм-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за посиланням: «ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Указана інформація стрімко поширилася в інших телеграм-каналах та інтернет-ресурсах, набула суспільного резонансу та негативно вплинула на формування громадської думки щодо стану правопорядку, діяльності поліцейських та рівня довіри населення до поліції загалом, що є неприпустимим в умовах воєнного стану…( т.1 а.с.42-47).
Наказом ГУНП в Одеській області № 1166 о/с від 19.09.2025 року ОСОБА_1 , інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області, звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України). Підстава – наказ ГУНП в Одеській області №2212 від 19.09.2025 року (т.1 а.с.48-49).
Вважаючи протиправним наказ ГУНП в Одеській області від 19.09.2025 року №2212 «Про заходи дисциплінарного впливу» та похідний від нього наказ про звільнення зі служби в поліції, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що при проведенні службового розслідування комісією не враховано пріоритет основного завдання поліцейського встановленого законом — протидія злочинності, необхідністю швидкого реагування та прийняття рішень. Крім того, в ході службового розслідування не було досліджено та надано належну оцінку активним діям позивача, що були спрямовані на затримання потенційних правопорушників, про які їм повідомив громадянин. Суд першої інстанції дійшов висновків про поверховість службового розслідування, яке фактично було призначено не за фактом порушення поліцейським вимог Порядку №100, а за фактом неналежного реагування окремими працівниками ВнП №1 Подільського РУП під час відпрацювання повідомлення ЄО №5450. Крім того, суд першої інстанції зазначив, що встановлена законом послідовність застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських в спірних правовідносинах відповідачем дотримана не була.
Судова колегія частково погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначаються Закон України «Про Національну поліцію» від 02.11.2015 №580-VIII (далі - Закон №580-VIII, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до статті 8 Закону №580-VIII поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною першою статті 18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов`язаний:
1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;
2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;
3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;
4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;
5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;
6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
За приписами частини першої статті 64 Закону № 580-VIII особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".
Частинами першою та другою статті 19 Закону №580-VIII визначено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону №580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначається Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут, в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Приписами частини першої статті 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна це дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Відповідно до ч.3 цієї статті, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
Згідно частини першої статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Відповідно до ст. 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
За приписами статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування – це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі – повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Згідно з частин 7, 8 статті 19 Дисциплінарного статуту у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.
Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
За обставинами справи, підставою для призначення службового розслідування викладеної у доповідній записці заступника начальника управління — начальника ВДС УОАЗОР ГУНП в області полковника поліції Є. Рудковського від 08.09.2025 року № 116336 щодо можливого неналежного реагування працівниками відділення поліції №1 Подільського РУП ГУНП в області під час відпрацювання повідомлення щодо перешкоджання законній діяльності ЗСУ, наказом ГУНП в Одеській області № 2135 від 08.09.2025 року призначене службове розслідування (т.1 а.с.22). 
Згідно доповідної записки, яка стала підставою для проведення службового розслідування, 07.09.2025 року до відділення поліції №1 Подільського РВП ГУНП в області надійшла інформація про те, що о 11:35, того ж дня, за адресою: АДРЕСА_1 , в/ч НОМЕР_2 , невідомі особи, тактично одягнені нібито співробітники ГУР, забрали військовослужбовця ОСОБА_5 , якому нанесли удар, він втратив свідомість, сіли в авто з проблисковими маячками та поїхали в сторону м. Балта. Інформація про подію зареєстрована до ЄО за № 5450. Після виїзду СОГ на місце події встановлено, що в діях невідомої особи яка станом на 07.09.2025 біля військової частини НОМЕР_2 , розташованої в АДРЕСА_1 нанесли тілесні ушкодження молодшому сержанту ОСОБА_6 , інструктору 2 навчального взводу 4 навчальної роти військової частини НОМЕР_2 . Вбачаються факт перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, так як в наслідок зазначених дій невідомої особи військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 солдат ОСОБА_7 зміг самовільно залишити розташування військової частини НОМЕР_2 . Попередньо правова кваліфікація ч.1 ст. 114-1 ККУ. Також встановлено, що поліцейські відділення поліції № 1 Подільського РВП ГУНП в області під час відпрацювання вказаного повідомлення не вжили достатніх заходів щодо належного реагування, а саме: затримання причетних осіб, своєчасного припинення правопорушення, інформування про подію та вжиті заходи (а.с.26-27).
19 вересня 2025 року затверджений висновок службового розслідування за фактом можливого неналежного реагування окремими працівниками ВнП №1 Подільського РУП під час відпрацювання повідомлення ЄО №5450, яким встановлено, що ОСОБА_1 в порушення вимог чинних нормативно правових актів невідкладно не повідомив на спецлінію « 102», рапортом не доповів, хоча мав достатньо часу для цього. Комісія дійшла висновку про особисту недисциплінованість ОСОБА_1 , умисне невиконання норм чинного законодавства України та інших нормативно-правових актів, почуття вседозволеності (безкарності), неналежне виконання службових обов`язків.
У зв`язку із чим, комісія виснувала: за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1, 2, 4, 9, 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1, 2, 5 частини першої статті 18, частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 6 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 №100, підпункту 2 пункту 2 наказу ГУНП в області від 03.01.2023 №7 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції», до лейтенанта поліції ОСОБА_1 , (0041408), інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області, застосувати дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції (т.1, а.с.247).
Як вбачається з матеріалів справи, позивача притягнуто до відповідальності за неповідомлення на спецлінію « 102» під час відпрацювання повідомлення щодо перешкоджання законній діяльності ЗСУ.
Так, п. 6 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100 встановлено, що поліцейський незалежно від місця свого перебування в разі виявлення або отримання інформації про кримінальне правопорушення та іншу подію чи звернення до нього громадян із заявою (повідомленням) невідкладно повідомляє про це за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» і зобов`язаний ужити заходів щодо запобігання правопорушенню, його припинення, рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, установлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, та охорони місця події.
Колегією суддів встановлено, що позивачем не заперечується факт неповідомлення про подію за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102», разом із тим, як встановлено висновком службового розслідування, позивачем вживались термінові заходи щодо запобігання правопорушенню та його припинення, зокрема, зупинення транспортного засобу та перекриття проїзної частини, переслідування правопорушників, що також передбачено п.6 розділу ІІ Порядку № 100, на порушення якого посилається відповідач. В ході апеляційного розгляду встановлено, що в ході переслідування ймовірних правопорушників за кермом службового автомобілю знаходився позивач, що виключало для нього можливість здійснювати телефонний дзвінок. 
Матеріалами службового розслідування не встановлено, що саме позивач отримав від громадянина повідомлення про ймовірне кримінальне правопорушення, за неповідомлення про яке на « 102» його притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення. Дані факти додатково підтверджуються тією обставиною, що під час проведення службового розслідування відповідачем особу заявника не встановлено та не опитано.
Своєю чергою, з матеріалів службового розслідування вбачається, що наряд ГРПП «БАЛАДА 22» складався з ОСОБА_1 та ОСОБА_26 (напарника позивача).
Верховний Суд в постанові по справі № 420/10453/22 від 12 грудня 2024 року дійшов висновку, що зі змісту пункту 6 розділу ІІ Порядку № 100 слідує, що цей обов`язок поширюється на кожного поліцейського, а не покладається тільки на старшого зміни.
Проте, як встановлено в ході апеляційного розгляду, до ОСОБА_27 будь-яких заходів дисциплінарного впливу за неповідомлення на спецлінію « 102» під час відпрацювання повідомлення щодо перешкоджання законній діяльності ЗСУ не застосовано, що свідчить про вибірковість та необ`єктивність позиції відповідача при накладенні дисциплінарних стягнень.
Судова колегія також враховує, що ст.23 Закону №580-VIII визначені основні повноваження поліції.
Так, відповідно до ч.1 цієї статті, поліція відповідно до покладених на неї завдань:
1) здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень;
2) виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення;
3) вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення;
4) вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення тощо.
Як вбачається з матеріалів службового розслідування, після отримання повідомлення про можливе кримінальне правопорушення, позивач вживав дії щодо припинення виявленого можливого правопорушення, що є основним завданням поліції, зокрема, позивач перекрив частину проїзної частини дороги службовим автомобілем та увімкнув проблискові сигнали синього та червоного кольорів, намагався наздогнати автомобіль порушника, однак втратив його із поля зору.
Тобто, матеріалами справи підтверджено, що основні функції поліції позивачем виконані.
Додатково колегія суддів враховує, що у висновку службового розслідування відносно позивача зазначена інформація «по службі характеризується незадовільно», однак викладене не відповідає матеріалам службового розслідування. 
На спростування зазначених висновків службового розслідування, в матеріалах службового розслідування наявна службова характеристика позивача, підписана його начальником О.Табаковим, згідно якої ОСОБА_1 за період проходження служби в органах поліції зарекомендував себе з позитивної сторони, дисциплінованим, професійно грамотним та досвідченим співробітником (т.1 а.с.137). 
Викладене, на переконання колегії суддів, нівелює висновки службового розслідування про особисту недисциплінованість ОСОБА_1 , умисне невиконання норм чинного законодавства України та інших нормативно-правових актів, почуття вседозволеності (безкарності), неналежне виконання службових обов`язків.
Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що при проведенні службового розслідування комісією не враховано пріоритет основного завдання поліцейського встановленого законом — протидія злочинності, необхідністю швидкого реагування та прийняття рішень.
Щодо доводів апелянта стосовно відеозапису з нагрудної камери, на якому зафіксовано спробу затримання автомобіля, в якому пересувався ОСОБА_7 , який викладено невстановленою особою в мережі «Інтернет» у телеграм-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за посиланням: « ІНФОРМАЦІЯ_3 » 10 вересня 2025 року, колегія суддів зазначає наступне.
Як зазначає апелянт, даний відеозапис стрімко поширився в інших телеграм-каналах та інтеренет-ресурсах, набув суспільного резонансу та негативно вплинув на формування громадської думки щодо стану правопорядку, діяльності поліцейських та рівня довіри населення до поліції загалом, що є неприпустимим в умовах воєнного стану. На думку відповідача, з опублікованого відеозапису чітко вбачається, що зображений на ньому поліцейський ОСОБА_28 жодних активних дій для зупинки ймовірних правопорушників взагалі не вжив, навіть не підійшов до транспортного засобу порушників, жодні заходи примусу, наявні в арсеналі поліцейського, не застосував.
Разом із тим, переглянувши зазначений відеозапис, колегія суддів не встановила жодних дій, які підривають авторитет поліцейських, оскільки на відео зафіксовано, як військовий, після зупинки, пред`являє, ймовірно, посвідчення, та продовжує рух автомобілем. 
Посилання відповідача, що вказаний відеозапис поширений в інтернет-ресурсах позивачем, на думку судової колегії, ґрунтуються на припущеннях, оскільки є недоведеними. Оскільки відеозапис з нагрудної камери ОСОБА_29 був не лише в його розпорядженні, відповідачем не встановлено, як службова інформація потрапила до мережі інтернет.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідачем не доведено правомірність оскаржуваних наказів, що призвели до незаконного звільнення позивача зі служби в поліції, а отже наказ ГУНП в Одеській області від 19.09.2025 року №2212 «Про заходи дисциплінарного впливу» в частині звільнення зі служби в поліції інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 є протиправним та підлягає скасуванню, як і похідний від нього наказ від 19.09.2025 року № 1166 о/с «По особовому складу», а позивач поновленню на посаді, з якої його звільнено зі служби в органах поліції.
Разом із тим, слушними є доводи апелянта в частині того, що Верховний Суд у своїх постановах неодноразово наголошував, що обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення, який, приймаючи рішення про обрання конкретного виду дисциплінарного стягнення, повинен урахувати, зокрема, тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, попередню поведінку особи, її ставлення до виконання посадових обов`язків тощо.
Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 01 квітня 2020 року у справі № 806/647/15, від 21 січня 2021 року у справі № 826/4681/18, від 28 жовтня 2021 року у справі № 520/1578/2020, від 09 лютого 2022 року у справі № 160/12290/20, від 08 квітня 2026 року у справі № 400/3928/22, від 12 червня 2026 року у справі № 520/23819/24 тощо.
З урахуванням вищевикладеного, відповідно до п.3 ч.1 ст.317 КАС України колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає зміні шляхом виключення з мотивувальної частини посилання на порушення Головним управлінням Національної поліції в Одеській області послідовності застосування дисциплінарних стягнень, яка встановлена ст.29 Дисциплінарного статуту Національної поліції України. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишається без змін.
Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, судова колегія 
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області – задовольнити частково.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2026 року – змінити шляхом виключення з її мотивувальної частини посилання на порушення Головним управлінням Національної поліції в Одеській області послідовності застосування дисциплінарних стягнень, яка встановлена ст.29 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2026 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.
Повний текст постанови складений та підписаний колегією суддів 02 липня 2026 року.

Головуючий: Н.В. Вербицька

Суддя: О.В. Джабурія 
Суддя: К.В. Кравченко