ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1413/26 Справа № 243/7491/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Сидоренко І.О Суддя у 2-й інстанції - Залізняк Р. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

16 червня 2026 року Кривий Ріг 
16.06.2026р. суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Залізняк Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника Тимцяся Р.А., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 12.03.2026р., якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає в АДРЕСА_1 , військовослужбовця 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в в сумі 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік.

Постанову суду першої інстанції оскаржено захисником Тимцясем Р.А., який в апеляційній скарзі:
- вважає, що судом першої інстанції справу про адміністративне правопорушення розглянуто поверхово, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, суд перебував поза приміщенням суду, що вплинуло на об`єктивність судового рішення; 
- вказує, що відеозапис є неповним та складається з частин, ОСОБА_1 є військовослужбовцем та на місце події не були викликані представники ВСП; 
- вказує, що матеріали справи не містять направлення до закладу охорони здоров`я, працівник поліції не попередив ОСОБА_1 про його права та обов`язки;
- вважає. що працівниками поліції порушений порядок огляду водія на стан сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем та його огляд на стан сп`яніння проводитись відповідно од вимог ст. 266-1 КУпАП. 
- наголошує, що відеозапис є неповним та не є безперервним, тому не може бути доказом у справі; 
- прохає оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Про дату, час та місце судового розгляду ОСОБА_1 та його захисник Тимцясь Р.А. повідомлені належним чином, до судового засідання не прибули, що не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги відповідно до вимог ст. 268 КУпАП. 

Суд апеляційної інстанції перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги за таких підстав.

Суд апеляційної інстанції при перевірці доводів апеляційної скарги захисника встановив, що судовий розгляд провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 відбувся в режимі відеоконференції, при цьому в залі суду був присутнім лише секретар судового засідання Зубков В.В., суддя та захисник приймали участь у судовому засіданні дистанційно, що підтверджується журналом судового засідання.
Суд апеляційної інстанції наведене вище вважає істотним порушенням вимог КУпАП, яке тягне до безумовного скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції за таких підстав. 
Правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства. Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом (ст. 124 Конституції України, статті 5, 7, 8 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»).
Наведені законодавчі норми спрямовані на реалізацію гарантованого у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд. Згідно з тлумаченням даної статті в практиці ЄСПЛ, це право включає в себе три елементи: право доступу до правосуддя, ряд вимог щодо організації та складу суду і процесуальні гарантії, що стосуються проведення судового розгляду. 
Відповідно до ст. 336 КПК України, п. 7, 8 ст. 11 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» учасникам судового процесу на підставі судового рішення забезпечується можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку, встановленому законом. Обов`язок забезпечити проведення відеоконференції покладається на суд, який отримав судове рішення про проведення відеоконференції, незалежно від спеціалізації та інстанції суду, який прийняв таке рішення. 
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 318 КПК України судове засідання відбувається виключно в спеціально обладнаному для цього приміщенні суду - залі судових засідань.
Виходячи з наведених вище правих норм, можливість дистанційної участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції передбачена лише для учасників судового кримінального провадження, при цьому здійснення правосуддя дистанційно судом, законом заборонено, оскільки передбачено, що судове засідання проводиться виключно у залі судових засідань.

Таким чином доводи апеляційної скарги захисника, що судом першої інстанції справу про адміністративне правопорушення розглянуто поверхово, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, суд перебував поза приміщенням суду, що вплинуло на об`єктивність судового рішення та про скасування постанови суду першої інстанції із прийняттям нової постанови є частково слушними та підлягають частковому задоволенню із прийняттям нової постанови.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 08.08.2025р., о 23 години 58 хвилин, водій ОСОБА_1 , в м. Слов`янськ Донецької області, по вул. Торська, біля буд. 28, керував транспортним засобом «SKODA OKTAVIA», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager. Результат 1,41 ‰, тест № 258, з результатом якого згоден, від проходження медичного огляду в наркологічному диспансері відмовився, чим порушив п. 2.9а ПДР України, та тим самим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке встановлена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, є належним та допустимим доказом.
Відомості, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення підтверджені:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 416953 від 09 серпня 2025 року, відповідно до якого 08.08.2025р., о 23:58год. водій ОСОБА_1 , в м. Слов`янськ Донецької області, по вул. Торська, біля буд. 28, керував транспортним засобом «SKODA OKTAVIA», днз. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager. Результат 1,41 ‰, тест № 258, з результатом якого згоден, від проходження медичного огляду в наркологічному диспансері відмовився;
- рапортом працівника поліції взводу № 1 роти № 3 БПП в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області ДПП лейтенанта поліції Колеснікова Є. від 09.08.2025 року, з якого вбачається, що 08.08.2025р. ним під час несення служби у м. Слов`янськ був зупинений транспортний засіб «SKODA OKTAVIA», днз НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 згідно п. 7 ст. 8 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану». Під час спілкування з водієм були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя та очей. Зі згоди водія у встановленому законом порядку був проведений огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору Alkotest DRAGER 6820, який показав позитивний результат 1,41 проміле, з яким ОСОБА_1 погодився;
- роздруківкою показника приладу газоаналізатора «Drager Alcotest 7510» тест № 258 від 09.08.2025р., проведений стосовно ОСОБА_1 09.08.2025 року о 00 годині 10 хвилин, відповідно до якого результат тесту становить 1,41‰ (проміле). Заперечень та незгоди ОСОБА_1 з результатами показів роздруківка не містить;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд ОСОБА_1 був проведений у зв`язку з виявленими ознаками, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя та очей, за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 7510». Результати огляду на стан сп`яніння: проба позитивна становить - 1,41‰ (проміле). ОСОБА_1 з результатами згоден, що підтвердив своїм підписом;
- свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № П 51 QM 0850 257 24 газоаналізатора Alcotest 7510 Зав. № ARND-0052, чинне до 12.09.2025р. За результатами повірки якого встановлено, що засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019;
- відеозаписами, доданими до протоколу, з яких видно, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, був зупинений працівниками поліції. В ході спілкування у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager на, що ОСОБА_1 погодився, в результат чого було виявлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Результат тесту ОСОБА_1 не оспорював. Також з відеозапису слідує, що перед складанням протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 були роз`ясненні його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, заперечень чи клопотання від водія ОСОБА_1 не надходило.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Враховуючи викладене вище, суд апеляційної інстанції вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у повному обсязі доведена наведеними вище доказами, які є допустимими, достовірними та достатніми для висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. 
Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи психотропних речовин. 
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 на виконання вимог п. 2.5 ПДР на вимогу працівника поліції пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, чим допустив порушеня вимог п. 2.9а ПДР чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги захисника, що відеозапис є неповним та складається з частин, ОСОБА_1 є військовим та на місце події не були викликані представники ВСП, є неспроможними, оскільки відеозапис дозволяє повно та всебічно встановити порядок огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, та відповідає вимогам ст. 251 КУпАП.
Посилання захисника на те, що на місце події не було викликано працівників ВСП, є також неслушними, оскільки такі дії працівників поліції не передбачені діючим КУпАП. 

Доводи апеляційної скарги, що матеріали справи не містять направлення до закладу охорони здоров`я, працівник поліції не попередив ОСОБА_1 про його права та обов`язки, є також неслушними, оскільки огляд на стан сп`яніння проведений на місці зупинки транспортного засобу, стан алкогольного сп`яніння встановлений за допомогою газоаналізатора, результат показника 1,41‰ (проміле). Заперечень та незгоди ОСОБА_1 з результатами показів роздруківка не містить. Підстави для огляду у закладі охорони здоров`я були відсутні. 

Доводи апеляційної скарги захисника, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем та його огляд на стан сп`яніння мав бути проведений в порядку ст. 266-1 КУпАП є неслушними за таких підстав.
Стаття 266 КУпАП передбачає порядок відсторонення осіб від керування транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Стаття 266-1 КУпАП передбачає  порядок огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції 
Таким чином вказані статті КУпАП розмежовують процедури щодо порядку огляду осіб на стан сп`яніння за суб`єктом правопорушення та об`єктивною стороною.
У порядку, визначеному ст. 266 КУпАП, відстороненню від керування транспортним та, зокрема, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів при керуванні ними транспортними засобами з ознаками (у стані) сп`яніння.
У порядку, визначеному ст. 266-1 КУпАП, огляду на стан сп`яніння підлягають військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці ЗСУ. 
Слід наголосити, що військовослужбовці при виконанні своїх службових обов`язків, крім іншого, є суб`єктами адміністративного правопорушення за ст. 172-20 КУпАП у разі виявлення у них ознак чи стану сп`яніння. 
Суд апеляційної інстанції наголошує, що слід розмежовувати поняття суб`єкта правопорушення, а саме першочергово - особа, яка керує транспортним засобом спочатку визначається як водій (загальний суб`єкт), а при умові виконання ним ще й службових обов`язків, пов`язаних із проходженням служби в ЗСУ (керуючи транспортним засобом) – як військовослужбовець (спеціальний суб`єкт), оскільки вказані правопорушення мають значні відмінності за правовими наслідками, зокрема, стягнення ст. 130 КУпАП передбачає позбавлення винуватого спеціального права - керування транспортним засобом, тобто обмеження за вчинення суспільно небезпечного правопорушення, яке потенційно або ж призводить до негативних наслідків, таких як дорожньо-транспортні пригоди, при цьому слід зазначити, що такі справи про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП набули систематичного характеру та призводить до обговорення у суспільстві із відповідною реакцією на законодавчому рівні, яка виражається у посиленні відповідальності винних осіб. 
У другому випадку, а саме при виконанні обов`язків служби, на думку суду апеляційної інстанції, є доцільним вирішення питання про притягнення військовослужбовця до адміністративної відповідальності за ст. 172-20 КУпАП, та саме у цьому випадку при огляді військовослужбовця на стан сп`яніння діють норми ст. 266-1 КУпАП.
При цьому суд апеляційної інстанції вважає, що за наявності існування ознак двох складів адміністративних правопорушень, як за ст. 130 КУпАП, так і за ст. 172-20 КУпАП, такі дії можливо фіксувати при спільних діях працівників поліції та служби ВСП для складення протоколів про адміністративні правопорушення за відповідними статтями, які, крім іншого, мають різні правові наслідки, а саме за вчинення правопорушення за ст. 130 КУпАП винувата особа позбавляється спеціального права – керування транспортним засобом. 

Таким чином доводи апеляційної скарги захисника про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника Тимцяся Руслана Анатолійовича, який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 12.03.2026р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік задовольнити частково.

Постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 12.03.2026р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік скасувати в частині накладення адміністративного стягнення.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячій неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік 

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її прийняття, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя