Справа № 723/653/26
Провадження № 2/723/1845/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 травня 2026 року м.Сторожинець
Сторожинецький районний суд
Чернівецької області в складі: 
головуючого судді   Бужори В.Т.
при секретарі  Чікал І.В.,
розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в місті Сторожинець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на частки у майні колишнього колгоспного двору та на спадкове майно за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_2 , який діє в інтересах  ОСОБА_1  звернувся в суд до  ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на частки у майні колишнього колгоспного двору та на спадкове майно за заповітом. 
Позовні вимоги обгрунтовує слідуючими обставинами. 
ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 набули у спільну сумісну власність домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки зазначене домоволодіння було майном колгоспного двору і станом на 15.04.1991 року вказані особи були його членами, внаслідок чого кожен з них набув право власності на 1/3 частину домоволодіння. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_4 , який при житті все своє майно заповів позивачу, що своєчасно прийняв спадщину. У позивача відсутні необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючі документи. Крім того, з метою встановлення нульової ставки податку з доходів фізичних осіб при декларуванні права на спадщину позивачу також необхідно встановити факт родинних відносин між ним та його батьком, оскільки в свідоцтві про народження позивача ім`я батька вказане як « ОСОБА_4 », а в свідоцтві про смерть – « ОСОБА_4 ».
Враховуючи вищевказані обставини, позивач просить постановити рішення, яким встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сином ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визнати за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння, що складається з житлового будинку літ.«А-І», мансарди літ.«Мс», підвалу літ.«Пд», прибудови літ.«а», ганку літ.«а1», гаража літ.«Б», сарая літ.«В», сарая літ.«Г», вбиральні літ.«Д», літньої кухні літ.«Е», воріт з хвірткою під № 1, огорожі під № 2, криниці під № 3 і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 
Позивач в судове засідання не з`явився, його представник ОСОБА_2 подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності позивача та його представника. 
Відповідач в судове засідання не з`явився, представивши суду заяву, в якій позов визнав повністю та просив розглядати справу без його участі. 
Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наданих позивачем матеріалів та розглянути її без фіксації судового процесу. 
Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 набули у спільну сумісну власність домоволодіння, що згідно технічного паспорта складається з житлового будинку літ.«А-І», мансарди літ.«Мс», підвалу літ.«Пд», прибудови літ.«а», ганку літ.«а1», гаража літ.«Б», сарая літ.«В», сарая літ.«Г», вбиральні літ.«Д», літньої кухні літ.«Е», воріт з хвірткою під № 1, огорожі під № 2, криниці під № 3 і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки зазначене домоволодіння було майном колгоспного двору і станом на 15.04.1991 року вказані особи були його членами. 
Пленум Верховного Суду України в пункті 6 постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року № 20 роз`яснив, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. 
Згідно частини першої статті 120 ЦК Української РСР (1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. 
Частина друга статті 123 цього Кодексу визначає, що розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.
Таким чином, кожен з вказаних осіб набув право власності на 1/3 частину домоволодіння.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 . 
Після його смерті відкрилася спадщина, що складається з 1/3 житлового будинку літ.«А-І», 1/3 мансарди літ.«Мс», 1/3 підвалу літ.«Пд», 1/3 прибудови літ.«а», 1/3 ганку літ.«а1», 1/3 гаража літ.«Б», 1/3 сарая літ.«В», 1/3 сарая літ.«Г», 1/3 вбиральні літ.«Д», 1/3 літньої кухні літ.«Е», 1/3 воріт з хвірткою під № 1, 1/3 огорожі під № 2, 1/3 криниці під № 3 і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 
При житті все своє майно ОСОБА_4 заповів позивачу ОСОБА_1 . Заповіт був складений 15.04.2010 року, посвідчений секретарем виконавчого комітету Старобросковецької сільської ради і зареєстрований в реєстрі за № 40. Вказаний заповіт не змінювався та не скасовувався, про що свідчить відповідна відмітка на ньому.
В установлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк, а саме 16.03.2016 року позивач ОСОБА_1 будучи спадкоємцем за заповітом, звернувся до приватного нотаріуса Чернівецького районного нотаріального округу Хоміцької Н.Г. із заявою про прийняття спадщини за заповітом, де була заведена спадкова справа № 76/2016.
У позивача відсутні необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючі документи, оскільки ОСОБА_4 при житті не оформив право власності на належну йому частину домоволодіння за собою та не зареєстрував це право в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно. 
Відповідач ОСОБА_3 відмовилась від належної їй частки у майні колишнього колгоспного двору на користь позивача ОСОБА_1 , про що свідчить додана до позову належним чином засвідчена заява. 
Взагалом ОСОБА_1 набув право на все домоволодіння, зокрема, 1/3 як його частка у майні колишнього колгоспного двору, 1/3 як спадщина за заповітом після смерті ОСОБА_4 та 1/3 як частка у майні колишнього колгоспного двору, від якої відмовилась ОСОБА_3 .
Суд також встановлює факт родинних відносин між позивачем та його батьком, оскільки в свідоцтві про народження позивача ім`я батька вказане як « ОСОБА_4 », а в свідоцтві про смерть – « ОСОБА_4 ». Факт родинних відносин між ними підтверджується довідкою Старобросковецького старостинського округу Кам`янської сільської ради від 31.05.2024 року № 401.
Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 ст.1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
З наведених вище підстав суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. 
Керуючись ст.ст. 16, 1216, 1223, 1268 ЦК України, ст.ст. 4, 247 ч. 2, ст. 258, 259, 263-265, 315, 354 ЦПК України суд,-

У Х В А Л И В :
Позовну заяву ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на частки у майні колишнього колгоспного двору та на спадкове майно за заповітом - задовольнити. 
Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є сином ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
Визнати за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння, що складається з житлового будинку літ.«А-І», мансарди літ.«Мс», підвалу літ.«Пд», прибудови літ.«а», ганку літ.«а1», гаража літ.«Б», сарая літ.«В», сарая літ.«Г», вбиральні літ.«Д», літньої кухні літ.«Е», воріт з хвірткою під № 1, огорожі під № 2, криниці під № 3 і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Сторожинецький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 

СУДДЯ: