УХВАЛА

06 липня 2026 року 
м. Київ

cправа № 926/2234/25 
Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду: 
Булгакової І.В., 
розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Промтехвод" (далі - Товариство)
на рішення Господарського суду Чернівецької області від 03.02.2026,
додаткове рішення Господарського суду Чернівецької області від 18.02.2026 та 
постанову Західного апеляційного господарського суду від 21.05.2026 у справі 
за позовом Товариства 
до: 1) Сторожинецької міської ради Чернівецького району Чернівецької області,
2) Приватного підприємства Базис-Центр
про захист майнових прав інтелектуальної власності,

ВСТАНОВИВ:
Товариство 15.06.2026 (через систему "Електронний суд") звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Чернівецької області від 03.02.2026, додаткове рішення Господарського суду Чернівецької області від 18.02.2026 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 21.05.2026 у справі № 926/2234/25. 
Перевіривши матеріали поданої касаційної скарги, Суд дійшов висновку, що скарга підлягає залишенню без руху, виходячи з такого. 
Відповідно до частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України, Кодекс) підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається норма права, щодо застосування якої відсутній висновок Верховного Суду.
Оскаржуючи в касаційному порядку судові рішення на підставі пункту 4 частини другої статті 287 ГПК України, слід зазначити, яке саме процесуальне порушення з передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу призвело до прийняття незаконного судового рішення.
Приписами пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України визначено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено, підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).
Зміст касаційної скарги свідчить, що підставою для касаційного оскарження рішення Господарського суду Чернівецької області від 03.02.2026 та постанови Західного апеляційного господарського суду від 21.05.2026 скаржник зазначає пункти 1 та 3 частини другої статті 287 ГПК України з посиланням на те, що оскаржувані судові рішення ухвалені з неправильним застосуванням норм матеріального та порушення норм процесуального права без урахування висновків щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду, які скаржник наводить у скарзі, а також зазначає про відсутність висновків Верховного Суду у подібних правовідносинах.
Також касаційна скарга містить посилання на підставу касаційного оскарження судового рішення, визначену пунктом 4 частини другої статті 287 ГПК України.
Разом з тим у разі подання касаційної скарги з підстави, передбаченої пунктом 4 частини другої статті 287 ГПК України, касаційна скарга має містити зазначення обставин, наведених у частинах першій, третій статті 310 цього Кодексу. Якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо недослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому, на думку скаржника, останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права. Якщо суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, повинно бути зазначено яке саме клопотання суд необґрунтовано відхилив про витребування, дослідження або огляд яких саме доказів або інше клопотання (заяву) щодо встановлення яких конкретно обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.
Однак подана касаційна скарга не містить посилання та належного обґрунтування процесуальних порушень, передбачених відповідним пунктом (пунктами) частин першої та третьої статті 310 ГПК України, як на підставу касаційного оскарження судових рішень, визначену пунктом 4 частини другої вказаної норми.
Водночас як свідчить зміст касаційної скарги, скаржник також не погоджується із додатковим рішенням суду першої інстанції від 18.02.2026 та зазначає про неправильний розподіл судових витрат без урахування всіх фактичних обставин справи, однак не посилається при цьому на жодну з передбачених частиною другою статті 287 ГПК України підстав для касаційного оскарження вказаного додаткового рішення у цій справі. 
З огляду на викладене Суд доходить висновку, що касаційна скарга оформлена з порушенням вимог статті 290 ГПК України, оскільки не містить чіткого обґрунтування підстав, на яких подається касаційна скарга .
Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Згідно з частиною другою статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Порядок і розмір сплати судового збору встановлений Законом України "Про судовий збір" (далі - Закон). 
Відповідно до частини першої статті 4 Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
За приписами підпунктів 1 і 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру судовий збір становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Товариство у 2025 році звернулося з позовом у цій справі та просило:
- заборонити Сторожинецькій міській раді Чернівецького району Чернівецької області без дозволу Товариства використання примірників твору "Проект "Будівництво каналізаційних очисних споруд продуктивністю 2000 м3 на добу в м. Сторожинець Чернівецької області" такими способами: передавання примірників твору будь-яким інтим особам, в тому числі для коригування твору, переробку, опублікування (випуск у світ), публічну демонстрацію і публічний показ, публічне сповіщення (доведення до загального відома), розповсюдження примірників твору шляхом їх продажу чи іншої передачі права власності, відтворення на комп`ютері способом запису для тимчасового зберігання в цифровій формі з метою введення в цивільний обіг, розміщення твору та зображення примірників твору в комп`ютерних мережах, в тому числі в мережі Інтернет; надання доступу до твору та зображення примірників твору, розміщених в комп`ютерних мережах, в тому числі в мережі Інтернет;
- стягнути з Сторожинецької міської ради Чернівецького району Чернівецької області компенсацію у розмірі 536 800,00 грн за порушення майнових прав інтелектуальної власності та майнових авторських прав на твір "Проект "Будівництво каналізаційних очисних споруд продуктивністю 2000 м3 на добу в м. Сторожинець Чернівецької області», розроблений позивачем;
- стягнути з Приватного підприємства "Базис-Центр" суму доходу у розмірі 300 000,00 грн, отриманого внаслідок порушення майнових прав інтелектуальної власності та майнових авторських прав на частину твору "Проект "Будівництво каналізаційних очисних споруд продуктивністю 2000 м. куб на добу в м. Сторожинець Чернівецької області", розроблений Товариством у 2014 - 2015 роках, а саме «Том 1 Пояснювальна записка», яка може використовуватися самостійно.
Приписами статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2025 року визначений у розмірі 3 028,00 грн.
Відповідно до частини третьої статті 6 Закону за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру; у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
За приписами підпункту 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду судовий збір складає 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.
Згідно з частиною третьою статті 4 Закону при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. 
Так, згідно з рішенням Господарського суду Чернівецької області від 03.02.2026 позов задоволено частково; заборонено Сторожинецькій міській раді Чернівецького району Чернівецької області без дозволу Товариства використання примірників твору "Проект "Будівництво каналізаційних очисних споруд продуктивністю 2000 м куб на добу в м. Сторожинець Чернівецької області", такими способами: передавання примірників твору будь-яким іншим особам, в тому числі для коригування твору, переробку, опублікування (випуск у світ), публічну демонстрацію і публічний показ, публічне сповіщення (доведення до загального відома), розповсюдження примірників твору шляхом їх продажу чи іншої передачі права власності, відтворення на комп`ютері способом запису для тимчасового зберігання в цифровій формі з метою введення в цивільний оборот, розміщення твору та зображення примірників твору в комп`ютерних мережах, в тому числі в мережі Інтернет, надання доступу до твору та зображення примірників твору, розміщених в комп`ютерних мережах, в тому числі Інтернет. Стягнуто з Сторожинецької міської ради Чернівецького району Чернівецької області на користь Товариства компенсацію у розмірі 214 450,00 грн за порушення майнових прав інтелектуальної власності та майнових авторських прав на твір, в задоволенні решти позовних вимог відмовив.
Постановою Західного апеляційного господарського суду від 21.05.2026, зокрема: рішення Господарського суду Чернівецької області від 03.02.2026 в частині задоволених позовних вимог скасовано з ухваленням у цій частині нового рішення, згідно з яким у задоволенні позову відмовлено. В іншій частині рішення Господарського суду Чернівецької області від 03.02.2026 залишено без змін. Додаткове рішення Господарського суду Чернівецької області від 18.02.2026 скасовано; здійснено новий розподіл судових витрат. Судові витрати, понесені Товариством за розгляд справи в суді першої інстанції та апеляційному суді покладено на нього.
Як свідчать матеріали касаційної скарги, Товариство не погоджується з вказаними судовими рішеннями в частині відмови у задоволенні позовних вимог, просить ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.
Отже, враховуючи викладене, судовий збір за подання цієї касаційної скарги мав обчислюватись та сплачуватись до спеціального фонду Державного бюджету України з урахуванням вимог вказаних норм Закону як за немайнову та майнову вимоги у розмірі 24 928, 00 грн {(536 800+300 000)*1,5%+3 028,00+)*200%*0,8}.
Проте скаржником до касаційної скарги додано платіжну інструкцію від 15.06.2026 № 222, що підтверджує сплату судового збору у сумі 19 698,51 грн, тобто у меншому розмірі (на 5 229,49 грн), ніж встановлено Законом.
Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Отже, суд касаційної інстанції зазначає, що скаржнику необхідно усунути недоліки, шляхом подання касаційної скарги у новій редакції, в якій уточнити наведену підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 4 частини другої статті 287 цього Кодексу та обґрунтувати процесуальні порушення (у разі їх наявності), що призвели до ухвалення незаконного судового рішення у цій справі з посиланням на відповідний пункт (пункти) з передбачених частинами першою, третьою статті 310 ГПК України, а також зазначити підстави, передбачені частиною другою статті 287 ПК України для оскарження додаткового рішення від 18.02.2026 у цій справі та
- надати суду оригінал документа, що підтверджує доплату судового збору у розмірі 5 229,49 грн на реквізити, які зазначені на вебсайті Верховного Суду у розділі "Платiжнi реквiзити для перерахування судового збору в гривнях", із зазначенням обов`язкових реквізитів у призначенні платежу (зокрема, щодо інформації про номер справи, у межах якої подається відповідна скарга).
Суд також вважає за необхідне звернути увагу скаржника на те, що неусунення названих недоліків протягом установленого строку матиме наслідком повернення касаційної скарги відповідно до частини четвертої статті 174 ГПК України.
На підставі викладеного та керуючись статтями 174, 234, 290, 292 ГПК України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Промтехвод" на рішення Господарського суду Чернівецької області від 03.02.2026, додаткове рішення Господарського суду Чернівецької області від 18.02.2026 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 21.05.2026 зі справи № 926/2234/25 залишити без руху.
2. Надати Товариству з обмеженою відповідальністю "Промтехвод" строк для усунення недоліків касаційної скарги, який становить не більше 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху. Повідомити скаржника про можливість подати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду документи про усунення недоліків через систему "Електронний суд" або поштою за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6.
3. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю "Промтехвод", що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя Верховного Суду І. В. Булгакова