Справа № 405/5850/25
2/405/1976/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2026 Подільський районний суд міста Кропивницького в складі
головуючої судді: Шевченко І.М.
з участю секретаря: Мишевець Т.І.
позивача: ОСОБА_1 та її представника – адвоката Ляшенко К.А.
представника відповідача: адвоката Кулібаба М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання відновити систему водопостачання та водовідведення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача, в якому просить задовольнити її позовну заяву повністю, в тому числі шляхом зобов`язання відповідача відновити систему водопостачання та водовідведення у первісному стані, стягнення судових витрат і моральної шкоди; зобов`язати відповідача, який є власником квартири АДРЕСА_1 відновити систему водопостачання та водовідведення (каналізаційний стояк і водопровідні труби), що проходять через його квартиру до її квартири за АДРЕСА_2 , що розташована на другому поверсі вказаного будинку у первісний стан за власний рахунок та стягнути з відповідача на її користь суму сплаченого судового збору.
Позов обгрунтовує тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_3 . Вказана квартира перейшла їй у спадок за законом 28.07.2013 року. Після вступу у спадок вона фактично у квартирі не проживала, однак на момент вступу у спадок мережі водопостачання та водовідведення були наявні у вищевказаній квартирі. До теперішнього часу вона в квартирі не проживала, оскільки квартира потребувала ремонтних робіт, які через відсутність коштів, Сovid-19, війни в країні до грудня 2024 року не проводилися. Квартира була підключена до централізованих мереж водопостачання та водовідведення, що підтверджується технічними умовами № К- 12 В78 від 02.06.2016 на підключення житлового будинку до мережі водопроводу. Крім того, згідно витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічний стан інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва № ТІ01:8210-7645-9769-2213 квартира АДРЕСА_3 мала інженерне забезпечення, у тому числі каналізацію та водовідведення, планом поверху № 2 підтверджено наявність у квартирі туалету.
Як їй стало відомо у грудні 2024 року відповідач ОСОБА_2 , який є власником квартири АДРЕСА_1 , самостійно, без будь-якого дозволу, зрізав каналізаційний стояк, який виходив з його квартири до її квартири, чим позбавив її належного користування, оскільки через його дії у теперішній час вона позбавлена можливості належного користування інженерним забезпеченням.
Відповідач надає свою квартиру в оренду стоматологічній клініці «Dental way».
У грудні 2024 року вона мала кілька телефонних розмов з відповідачем, під час яких він категорично відмовився відновити демонтовані інженерні мережі.
25.12.2024 року вона звернулася до КП «ЖЕО № 2» КМР із заявою про проведення обстеження внутрішньо будинкових інженерних мереж водовідведення та холодного водопостачання у її квартирі. Комунальним підприємством «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Кропивницької міської ради» проведено вищевказане обстеження, про складено акт від 25.12.2025 року, відповідно до якого квартира АДРЕСА_2 знаходиться в стадії ремонту, каналізаційний трійник, що виходить з підлоги та розташований в кутку біля вхідних дверей не під`єднаний до каналізаційної мережі, оскільки сам каналізаційний стояк з першого до другого поверху відсутній. Частина водопровідної труби з вентелем, що знаходилась в квартирі, не під`єднана до водопровідної мережі, оскільки сам водопровідний стояк до другого поверху не надходить. Фанова труба в квартирі відсутня, в кутку стіни залишились кріплення від неї. Сантехнічне обладнання відсутнє. Згідно інвентарної справи на житловий будинок по АДРЕСА_4 мала туалет.
Зазначає, що беручи до уваги вищевказаний акт обстеження квартири, переобладнання у квартирі АДРЕСА_5 носить характер самовільної реконструкції інженерних мереж, здійсненої з порушенням вимог технічних умов та нормативних документів у сфері водопостачання і водовідведення. У результаті зміни розташування сантехнічних приладів і демонтажу стояка порушено цілісність внутрішньо будинкових мереж, що унеможливлює їх належну експлуатацію та створює негативні наслідки для інших співвласників будинку. Внаслідок відсутності каналізаційного стояка та водопровідних труб квартира позивача не відповідає санітарним нормам і правилам, оскільки відсутня можливість користування туалетом та забезпечення водопостачання. Такий стан речей фактично робить житло непридатним для проживання, що суперечить вимогам статті 379 Цивільного кодексу України, згідно з якою житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира чи інше приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання. Дії відповідача порушують її права, як співвласника багатоквартирного будинку, оскільки внутрішньо будинкові інженерні мережі є спільним майном відповідно до статті 382 Цивільного кодексу України та статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». Самовільний демонтаж каналізаційного стояка і водопровідних труб у квартирі відповідача негативно впливає на технічний стан будинку та створює загрозу для нормальної експлуатації її квартири.
Вказує, що відповідач не отримував жодних погоджень чи дозволів від КП «ЖЕО № 2» КМР або інших уповноважених органів на проведення робіт, пов`язаних із демонтажем інженерних мереж у квартирі. Будь-які документи, що підтверджували б узгодження реконструкції з КП «ЖЕО № 2» КМР чи іншими співвласниками багатоквартирного будинку, відсутні. Це свідчить про те, що реконструкція була здійснена самовільно, з грубим порушенням вимог чинного законодавства та без урахування інтересів інших співвласників.
Видані у 2015 році технічні умови на підключення житлового будинку до систем водопостачання та водовідведення містять обов`язкові вимоги щодо збереження та цілісності внутрішньо будинкових інженерних мереж, зокрема каналізаційних стояків та водопровідних труб. Самовільний демонтаж стояка у квартирі відповідача є прямим порушенням цих вимог, унаслідок чого стала неможливою нормальна експлуатація каналізаційної системи. Крім того, пошкодження та розрив цілісності мереж створюють ризики аварійних ситуацій для всього будинку, зокрема підтоплень, антисанітарних умов та пошкодження конструкцій.
Дії відповідача призвели до того, що вона фактично позбавлена можливості користуватися квартирою за її цільовим призначенням, оскільки відсутність каналізаційного стояка та водопостачання унеможливлює проживання в належних санітарно-гігієнічних умовах. Подальше не відновлення внутрішньо будинкових мереж лише поглиблює проблему та може спричинити погіршення технічного стану всього будинку, зокрема підтоплення приміщень, поширення антисанітарії та пошкодження будівельних конструкцій. Таким чином, бездіяльність відповідача створює небезпеку не лише для позивача, а й для інших співвласників будинку.
Вона двічі спілкувалась з ОСОБА_2 за допомогою телефону щодо поновлення каналізаційних мереж останнім, однак він категорично відмовився.
Вона діяла добросовісно та вживала заходів для досудового врегулювання спору, тричі (31.03.2025, 25.04.2025, 25.04.2025) самостійно та через свого адвоката звернулася до відповідача з письмовими вимогами про відновлення системи водопостачання та водовідведення у первісному стані. Вимоги направлені на адресу відповідача рекомендованими поштовими відправленнями, що підтверджується квитанціями та конвертами АТ «Укрпошта». Однак, відповідач відмовився їх отримувати і вони повернуті їй та її адвокатові.
Посилаючись на вказані обставини, норми чинного законодавства, просила задовольнити позов.
Ухвалою судді від 06.10.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, відповідачу надано термін для подання відзиву на позов, призначено підготовче засідання.
03.11.2025 року представником відповідача подано відзив на позов, в якому представник просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, так як позивачем вимоги до його довірителя не доведені.
11.11.2025 року представником позивача подана заява про уточнення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить усунути перешкоди у здійсненні позивачем права користування та розпорядження своїм майном, а саме квартирою АДРЕСА_3 ; зобов`язати відповідача, який є власником квартири АДРЕСА_1 , що розташована на першому поверсі відновити систему водопостачання та водовідведення (каналізаційний стояк і водопровідні труби), що проходять через його квартиру до її квартири, що розташована на другому поверсі вказаного будинку за власний рахунок; стягнути з відповідача на її користь суму сплаченого судового збору в розмірі 1 211,20 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 15 000 грн.
14.11.2025 року представником відповідача подані заперечення. 
Ухвалою суду від 18.12.2025 року підготовче провадження у справі закрите, справа призначена до розгляду по суті.
В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, посилаючись на викладені в позові обставини, представник позивача пояснила, що дійсно позивач є власником квартири АДРЕСА_3 . У вказаній квартирі вона не проживає, квартиру ремонтує, дізнались про власника квартири АДРЕСА_5 та надсилали йому листи. Позивач пояснила, що отримала вказану квартиру у спадок в 2013 році, можливість здійснення ремонту настала в 2024 році, видно, що проходить труба каналізації на горище, залишився «стояк», а свій демонтувала в грудні 2024 року, квартира стояла пустою.
Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, зазначив, що його довіритель нічого не демонтував, через його квартиру «стояк» не проходив, доказів демонтажу позивачем не надано.
Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Згідно зі статтею 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).
Судом встановлено, що позивач, ОСОБА_1 , є власником квартири АДРЕСА_3 , що підтверджується свідоцтвом про право власності від 28.07.2013 року, виданим приватним нотаріусом Стоєвою Г.Ф., витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 7048551 від 28.07.2013 року.
Вказана квартира перейшла позивачу у спадок за законом 28.07.2013 року, що підтверджується свідоцтвом на спадщину за законом та витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 34681539 від 28.07.2013 року.
Після вступу у спадок позивач ОСОБА_1 у квартирі не проживала та до теперішнього часу в квартирі не проживає, оскільки квартира потребувала ремонтних робіт, які, як зазначає позивач, через відсутність коштів, Соvid-19, війни в країні до грудня 2024 року не проводилися. 
Позивач зазначає, що у грудні 2024 року їй стало відомо, що відповідач ОСОБА_2 , який є власником квартири АДРЕСА_1 , самостійно, без будь-якого дозволу зрізав каналізаційний стояк, який виходив з його квартири до її квартири, чим позбавив її належного користування, оскільки через його дії у теперішній час вона позбавлена можливості належного користування інженерним забезпеченням.
Згідно з положеннями ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом встановлено, що відповідач набув квартиру АДРЕСА_1 за договором дарування від 08.07.2006 року. Квартира мала загальну площу 45 кв.м та складалась з: кімнати 22,8 кв.м, кімнати 9,8 кв.м, кухні 7,2 кв.м. коридору 5,2 кв.м. В квартирі на момент її придбання не було санвузла, тому що не було каналізаційного стояка. Також була відсутня водопровідна мережа, що підтверджується договором дарування квартири, посвідченим приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Алфімовою І.М. за реєстровим № 3426 (а.с.62-63).
Як зазначає відповідач після отримання позову він звернувся до попереднього власника квартири з приводу демонтажу водопровідних та каналізаційних мереж. На що вона надала відповідь від 30.10.2025 року, в якій зазначила: «На Ваше звернення від 24.10.2025 року повідомляю, що мною за договором купівлі - продажу від 15.04.2006 року куплено в ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у власність квартиру по АДРЕСА_6 . На момент її придбання квартира не була обладнана ні каналізацією, а ні водопроводом. В квартирі був відсутній санвузол, про що прямо зазначено в договорі купівлі-продажу. Мною з квартири не демонтувались ні водопровідні труби, ні каналізаційні труби, оскільки в квартирі на момент її придбання не було ні водопровідних, ні каналізаційних мереж. Також; через квартиру не проходили транзитом до інших помешкань ні водопровідні мережі, ні каналізаційні мережі. Туалет та умивальник з краном та водою був спільним на всіх мешканців будинку та розміщувався за межами квартири у спільному коридорі з вільним доступом всіх мешканців». 
Як зазначено представником відповідача в 2014 році відповідачем в своїй квартирі був здійснений ремонт, самостійно облаштовано каналізацію та водопровід. Квартиру, у відповідності до законодавства, переведено з житлової в нежитлове приміщення і лише в 2014 році облаштовано санвузол, роботи по проведенню каналізації проводив ОСОБА_5 . З 26.07.2022 року, за договором оренди нежитлового приміщення № 2, відповідач здає приміщення ФОП ОСОБА_6 , в приміщенні розміщено стоматологічний кабінет, в ньому ідеальна чистота та санітарія. 
Досліджуючи матеріали справи, судом відмічається, що позивачем не надано суду доказів за яких обставин їй стало відомо про відсутність каналізаційного стояка в грудні 2024 року і що саме відповідачем в грудні 2024 року був зрізаний вказаний стояк, а тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову через його недоведеність.
Відповідно до вимог положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційної розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові – на позивача, а тому суд відносить судові витрати, понесені позивачем при розгляді даної справи щодо сплати судового збору та витрат на правничу допомогу за її рахунок.
Керуючись ст. ст. 7, 12, 17, 18, 76, 141, 259, 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання відновити систему водопостачання та водовідведення відмовити.
Судові витрати по справі віднести за рахунок позивача.
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. 
Рішення в повному обсязі виготовлене 05.05.2026 року.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , прож. АДРЕСА_7 . 
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , прож. АДРЕСА_2 . 

Суддя Подільського 
районного суду 
міста Кропивницького Ірина Миколаївна Шевченко