ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. В`ячеслава Чорновола, 29/32, м. Кропивницький, 25006, 
тел. (0522) 30-10-22, 30-10-23, код ЄДРПОУ 03499951,
e-mail: inbox@kr.arbitr.gov.ua, web: http://kr.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2026 року		Справа № 912/750/26	

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Кузьміної Б.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу № 912/750/26
за позовом заступника керівника Миколаївської окружної прокуратури (54006, м. Миколаїв, вул. Бузький бульвар, 15)
в інтересах держави в особі Коблівської сільської ради (57453, Миколаївська область, с. Коблеве, вул. Одеська, буд. 4)
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛОККАРД" (25002, м. Кропивницький, вул. Братів Ельворті, 7, офіс 202),
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - Комунального некомерційного підприємства "Центр надання соціальних послуг" Коблівської сільської ради (57453, Миколаївська область, с. Коблеве, вул. Одеська, буд. 4)
про стягнення 8 640,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява заступника керівника Миколаївської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Коблівської сільської ради з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛОККАРД" наступного змісту:
"1. Залучити до справи третю особу на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог Комунальне некомерційне підприємство "Центр надання соціальних послуг" Коблівської сільської ради.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛОККАРД" (код ЄДРПОУ 44574166) на розрахунковий рахунок Коблівської сільської ради (код ЄДРПОУ 41495536) грошові кошти у сумі 8 640 грн.
3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛОККАРД" (код ЄДРПОУ 44574166) на користь Миколаївської обласної прокуратури (р/р UA748201720343150001000000340, ЄДРПОУ 02910048 Банк ДКСУ м. Києва МФО 820172) сплачений судовий збір за подачу позову.
4. Про дату та час розгляду справи повідомити сторони у справі та Кіровоградську обласну прокуратуру".
На обґрунтування позовних вимог прокурор зазначає, що відповідачем недопоставлено 180 літрів пального загальною вартістю 8 640,00 грн, у зв`язку із чим виникла заборгованість на вказану суму, яка підлягає стягненню на підставі статей 670, 693 ЦК України.
Ухвалою від 02.04.2026 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, постановив розгляд справи № 912/750/26 здійснювати без повідомлення учасників справи за наявними матеріалами, розпочати розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі та залучив до участі у розгляді справи Комунальне некомерційне підприємство "Центр надання соціальних послуг" Коблівської сільської ради в статусі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача.
Ухвала від 02.04.2026 вручена прокурору і сторонам 03.04.2026 доставленням в Електронні кабінети, третій особі - 07.04.2026 засобами поштового зв`язку. 
Позивач та третя особа правової позиції по суті спору не повідомили, будь-яких заяв і клопотань до суду не подавали.
Відповідач правом подати відзив на позовну заяву не скористався, правової позиції по суті спору не повідомив, позовних вимог не заперечив, будь-яких заяв і клопотань до суду не подавав.
Згідно з частиною 9 статті 165, частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Відповідно до частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
За частиною 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.
Дослідивши пояснення прокурора, наведені в позовній заяві, а також наявні у справі докази, господарський суд установив обставини, які є предметом доказування у справі.
Відповідно до рішення Коблівської сільської ради № 5 від 22.12.2022 "Про бюджет Коблівської сільської ради на 2023 рік" та витягу з пояснювальної записки, на утримання КНП "Центр надання соціальних послуг" (КПКВК 0113104) на забезпечення соціальними послугами за місцем проживання громадян, які не здатні до самообслуговування у зв`язку з похилим віком, хворобою, інвалідністю та відділення стаціонарного догляду видатки по загальному фонду заплановані у сумі 5 735,173 тис грн, з них на придбання предметів і матеріалів - 20,251 тис грн (господарчі товари, мийні засоби, бензин, канцтовари) (а.с.19 на звороті - 20 на звороті).
Згідно з рішенням Коблівської сільської ради № 2 від 05.02.2024 "Про затвердження звіту про виконання бюджету Коблівської сільської територіальної громади за 2023 рік" та пояснювальної записки до звіту, на утримання КНП "Центр надання соціальних послуг" (КПКВК 0113104) на забезпечення соціальними послугами за місцем проживання громадян, які не здатні до самообслуговування у зв`язку з похилим віком, хворобою, інвалідністю та відділення стаціонарного догляду видатки по загальному фонду за відповідний період становлять 5 617,242 тис грн, з них на предмети, матеріали, обладнання та інвентар (КЕКВ 2210) видатки становлять 289, 239 тис грн, у тому числі 9 600 грн на бензин (а.с. 21).
Між Територіальним центром соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Коблівської сільської ради, перетвореним на Комунальне некомерційне підприємство "Центр надання соціальних послуг" Коблівської сільської ради (далі також - Покупець) та ТОВ "ЛОККАРД" (далі - Постачальник, відповідач) укладено Договір про закупівлю товарів № 35/12-ІТ від 12.12.2023 (далі - Договір, а.с. 17-18), за умовами пункту 1.1. якого Постачальник приймає на себе зобов`язання передати Покупцю у власність Бензин А-95, код - 09130000-0 Нафта і дистиляти з ДК 021:2015 Єдиного закупівельного словника, надалі - Товар, а Покупець зобов`язується сплатити і прийняти вказаний Товар, саме: найменування товару - Бензин А-95, кількість - 200 літрів, ціна з урахуванням ПДВ, грн/літр - 48,00 грн, сума з ПДВ, грн - 9 600,00.
Відпуск Товару з АЗС здійснюється за довірчими документами (скретч-картки) на отримання товару відповідно до Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1-442 від 20.12.1997 (пункт 1.2. Договору).
Згідно з пунктами 3.1., 3.2. Договору ціна цього Договору становить: 9 600,00 грн, у тому числі ПДВ: 1 600,00 грн. Ціна цього Договору може бути зменшена за взаємною згодою Сторін.
За умовами пункту 5.1. Договору строк поставки товарів - до закінчення терміну дії довірчого документу.
Передача Покупцю товару за цим Договором здійснюється Постачальником на АЗС шляхом заправки автомобілів Покупця при пред`явленні довіреними особами Покупця скретч-карт. Скретч-карта є підставою для видачі (заправки) з АЗС вказаного у карті об`єму і марки товару, після чого всі обов`язки сторін по погашених скретч-картах вважаються виконаними, при цьому Постачальник не може передати Покупцю товар іншої марки чи в кількості меншій, ніж зазначено в скретч-карті (пункти 5.3.1, 5.3.2 Договору).
Відповідно до пункту 5.4. Договору умови постачання Товару - самовивезення. Покупець зобов`язується отримати Товар на АЗС до закінчення терміну дії довірчого документу який зазначений на довірчому документі.
За умовами пункту 6.4. Договору, Покупець має право, зокрема, контролювати поставку товарів, встановлені цим Договором.
Постачальник, за умовами пункту 6.5. Договору зобов`язаний, зокрема: забезпечити поставку товарів у строки, встановлені цим Договором забезпечити поставку товарів, якість яких відповідає умовам, установленим розділом 2 цього Договору.
У разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену законами та даним Договором (пункт 7.3. Договору). 
Відповідно до пунктів 9.1.- 9.2. Договору усі спори, що виникають з нього Договору або пов`язані із ним, вирішуються шляхом переговорів між Сторонами. Якщо відповідний спір не можливо вирішити шляхом переговорів, він вирішується в судовому порядку за встановленою підвідомчістю та підсудністю такого спору відповідно до законодавства Україні.
Цей Договір набирає чинності з моменту підписання та діє до 31.12.2023. Закінчення строку Договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії Договору (пункт 10.2. Договору).
Договір підписано сторонами та скріплено печатками.
Відповідачем за видатковою накладною № 0003/0000103 від 12.12.2023 надано КНП "Центр надання соціальних послуг" Коблівської сільської ради скретч-картки на Бензин А-95, кількістю 200 л, ціна за одиницю, з ПДВ - 48,00 грн на загальну суму 9 600,00 грн (а. с. 23).
Покупець здійснив попередню оплату товару ТОВ "ЛОККАРД" в розмірі 9 600,00 грн на підставі договору № 35/12-ІТ та накладної № 0003/0000103 від 12.12.2023, що підтверджується платіжною інструкцією № 564 від 14.12.2023 (а.с. 22).
За поясненнями прокурора в позові, залишок невикористаного Бензину А-95, що придбаний у ТОВ "Локкард", становить 180 л на суму 8 640,00 грн. Талони на паливо не були використані через відсутність палива на заправках мережі "Авіас".
Зокрема, за результатами виїзду уповноважених осіб КНП "Центр надання соціальних послуг" за місцем розташування єдиної в територіальній громаді АЗС Постачальника встановлено, що на АЗС "Авіас" в с. Коблеве Миколаївського району відсутнє пальне (Бензин А-95), про що складено відповідні акти від 20.01.2025, 25.02.2025 (а.с. 26).
За такого, Продавець недопоставив Покупцю замовлений та оплачений товар на загальну суму 8 640,00 грн (180 л Бензину А-95 х 48,00 грн/л), що підтверджується копіями невикористаних скретч-карток, у зв`язку з чим виникла заборгованість за оплачене, але не поставлене пальне на суму 8 640,00 грн.
22.01.2025 та 16.02.2026 КНП "Центр надання соціальних послуг" Коблівської сільської ради зверталось до відповідача з листами (запитами) про надання інформації про найближчу дату поставки пального. Вказані листи (запити) залишено відповідачем без відповіді та реагування (а.с. 28-29).
За доводами прокурора, незважаючи на обов`язок відповідача забезпечити наявність пального за першою вимогою Замовника по факту пред`явлення ним талону на певній АЗС, КНП "Центр надання соціальних послуг" Коблівської сільської ради, виконавши зобов`язання за Договором та оплативши повну вартість товару, недоотримало у фактичне володіння 180 літрів пального на загальну суму 8 640,00 грн внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором.
Вказане стало підставою звернення з даним позовом до суду.
Щодо підстав представництва інтересів держави в суді прокурором.
Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Відповідно до приписів статті 53 Господарського процесуального кодексу України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.
У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.
За приписами частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру", представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Отже, прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді за одночасної наявності двох елементів: порушення або загрози порушення інтересів держави; нездійснення чи неналежного здійснення захисту таких інтересів відповідним суб`єктом владних повноважень, а також у разі його відсутності.
Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.
Відповідно до абзаців 1-3 частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру", наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.
Відповідно до постанови Верховного Суду від 10.02.2023 у справі № 206/1198/19 прокурор вправі звертатися до суду з позовними вимогами щодо захисту прав територіальної громади, оскільки її інтереси є складовою частиною інтересів держави.
Видатками бюджету є кошти, спрямовані на виконання бюджетних програм, передбачених відповідним бюджетом (пункт 13 частини 1 статті 2 Бюджетного кодексу України).
Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 7 Бюджетного кодексу України бюджетна система України функціонує, зокрема, за принципом ефективності та результативності, який означає, що при виконанні бюджетів усі учасники бюджетного процесу мають прагнути досягнення цілей шляхом забезпечення якісного надання публічних послуг при залученні мінімального обсягу бюджетних коштів та досягнення максимального результату при використанні визначеного бюджетом обсягу коштів.
Інтереси держави у сфері бюджетних відносин полягають в ефективному використанні бюджетних коштів, дотриманні цілей бюджетних асигнувань та призначень, своєчасному поверненні невикористаних бюджетних коштів (пункти 4, 6, 8 частини 1 статті 7 Бюджетного кодексу України).
Неефективне використання бюджетних коштів порушує зазначені державні інтереси, оскільки створює загрозу економічній безпеці держави, порушує порядок надходження, акумулювання та використання бюджетних коштів, що може призвести до неможливості фінансування видатків бюджетів, у т. ч. захищених.
Неналежне виконання відповідачем договірних зобов`язань, внаслідок чого він отримав бюджетні кошти за недопоставлений товар, беззаперечно вказує на наявність порушень державних інтересів, що надає право прокурору для їх захисту в судовому порядку.
У свою чергу, використання бюджетних коштів становить значний суспільний інтерес та стосується прав та інтересів територіальної громади. Неефективне витрачання бюджетних коштів може порушувати економічні інтереси держави.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.02.2019 у справі № 826/13768/16, погоджуючись з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17, зазначила, що за змістом ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; 2) у разі відсутності такого органу.
Перший виключний випадок передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.
У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює його неналежно.
Нездійснення захисту виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.
Здійснення захисту неналежним чином виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.
Неналежність захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, зокрема, включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.
Верховний Суд звернув увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.
Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Згідно з частиною 3 статті 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.
Відповідно до статті 18-1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування.
Як убачається з матеріалів справи, КНП "Центр надання соціальних послуг" Коблівської сільської ради створений та діє на базі комунального майна Коблівської сільської ради. Засновником, власником, органом управління майном є Коблівська сільська рада (далі - Засновник). Центр є підпорядкованим, підзвітним та підконтрольним Засновнику (пункти 1.4., 1.5. Статуту, а.с. 41-46).
Основним джерелом фінансування Центру є кошти бюджету Коблівської територіальної громади та кошти інших територіальних громад, з якими укладені між трансфертні договори, кошти державного бюджету, пенсійного фонду, благодійні внести (пункт 8.2. Статуту).
За такого, у спірних правовідносинах Коблівська сільська рада, яка зобов`язане забезпечити раціональне та максимально ефективне використання бюджетних коштів, є органом, уповноваженим на вжиття заходів представницького характеру щодо захисту інтересів держави, пов`язаних із законним та ефективним витрачанням коштів державного бюджету, а тому є належним позивачем у справі.
01.07.2025 Коблівська сільська рада звернулась до заступника керівника Миколаївської окружної прокуратури з листом № 1016 про вжиття заходів з представництва та захисту інтересів держави в особі Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Коблівської сільської ради шляхом звернення до суду з позовною заявою до ТОВ "Локкард" про стягнення сплачених, але фактично не реалізованих коштів.
Листом № 50-6213Вих-25 від 30.09.2025 Миколаївська окружна прокуратура в порядку статті 23 Закону України "Про прокуратуру" направила на адресу Коблівської сільської ради запит щодо виявлених порушень інтересів держави та вжиття заходів реагування (а.с. 32-34).
Листом № 50-6214Вих25 від 30.09.2025 Миколаївська окружна прокуратура в порядку статті 23 Закону України "Про прокуратуру" зверталась до КНП "Центр надання соціальних послуг" Коблівської сільської ради з запитом щодо вжиття заходів представницького характеру на захист інтересів держави у спірних правовідносинах (а.с. 35-37).
01.10.2025 Коблівська сільська рада на лист (запит) заступника керівника Миколаївської окружної прокуратури від 30.09.2025 № 50-6213ВИХ25 повідомила, що сільською радою не вживалися та не заплановано вжиття заходів представницького характеру до суду з приводу невиконання ТОВ "Локкард" умов договору поставки № 35/12-ІТ від 12.12.2023, у зв`язку з недостатністю фінансування за відповідним цільовим призначенням (а.с. 38-47).
Відтак, листом № 50-2052ВИХ-26 від 30.03.2026 (а.с. 48) Миколаївська окружна прокуратура в порядку статті 23 Закону України "Про прокуратуру" повідомила Коблівську сільську раду про пред`явлення позовної заяви до суду.
Наведені обставини свідчать про наявність передбачених статтею 131-1 Конституції України, статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" виключних підстав для реалізації прокурором представницьких повноважень в інтересах держави у спірних правовідносинах шляхом звернення до суду із даним позовом.
Розглядаючи спір по суті, господарський суд враховує таке.
За змістом статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частина перша статті 202 Цивільного кодексу України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
При цьому за правилами статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
У частині 1 статті 628 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Проаналізувавши зміст укладеного сторонами Договору, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором поставки.
За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (частини 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України).
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
У відповідності до статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно зі статтею 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.
За змістом статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (стаття 530 Цивільного кодексу України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).
Суд зазначає, що факт підписання сторонами видаткової накладної № 0003/0000103 від 12.12.2023 не свідчить про факт передачі відповідачем товару третій особі, а лише підтверджує факт передачі талонів (скретч-карток), які надавали третій особі право на отримання відповідної кількості товару у майбутньому.
Отже, з моменту передання відповідачем за вказаною видатковою накладною скретч-карток на пальне третій особі, вона набула право на отримання нафтопродуктів в об`ємах, які зазначені у видатковій накладній № 0003/0000103 від 12.12.2023. При цьому, передача талонів на пальне (скретч-картки), які підтверджують право на отримання товару (а не сам факт його отримання), не звільняє відповідача від обов`язку передати оплачений товар.
Як убачається з матеріалів справи, КНП "Центр надання соціальних послуг" Коблівської сільської ради у повному обсязі виконано зобов`язання із своєчасної та повної оплати за товар, що підтверджується платіжною інструкцією № 564 від 16.12.2023.
Водночас, як зазначено прокурором, підтверджується матеріалами справи та не спростовано відповідачем, відповідачем не передано КНП "Центр надання соціальних послуг" Коблівської сільської ради замовлений та оплачений товар на загальну суму 8 640,00 грн 180 л Бензину А-95 х 48,00 грн/л, що підтверджується копіями невикористаних скретч-карток, у зв`язку з чим виникла заборгованість за оплачене, але не поставлене пальне на суму 8 640,00 грн.
Відповідач доказів належного виконання зобов`язань за Договором не надав.
Згідно з частинами 1, 2 статті 693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.
Зі змісту зазначеної норми права випливає, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. У разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.
Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.
Зазначена позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.08.2019 у справі № 11/1958/18.
Поданий позов є належним способом реалізації права на повернення суми попередньої оплати в разі непоставки товару.
З підстав викладеного, з огляду на відсутність в матеріалах справи заперечень відповідача щодо позовних вимог, доказів поставки товару, а також відсутність доказів повернення сплачених як передоплата за товар грошових коштів у розмірі 8 640,00 грн, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, за результатами оцінки доказів, обставин справи та вказаних правових положень, суд вважає, що відповідач не виконав узятих на себе зобов`язань щодо передачі у власність КНП "Центр надання соціальних послуг" Коблівської сільської ради товару на загальну суму 8 640,00 грн, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Оскільки закупівля здійснена за рахунок бюджетних коштів, 8 640,00 грн підлягають стягненню на розрахунковий рахунок Коблівської сільської ради.
Згідно зі статтею 129 ГПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь Миколаївської обласної прокуратури в розмірі 2 662,40 грн.
Керуючись статтями 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛОККАРД" (25002, м. Кропивницький, вул. Ельворті, буд. 7, оф. 202, код ЄДРПОУ 44574166) на розрахунковий рахунок Коблівської сільської ради (57453, Миколаївська область, с. Коблеве, вул. Одеська, буд. 4, код ЄДРПОУ 41495536) грошові кошти у сумі 8 640,00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛОККАРД" (25002, м. Кропивницький, вул. Ельворті, буд. 7, оф. 202, код ЄДРПОУ 44574166) на користь Миколаївської обласної прокуратури (54001, м. Миколаїв, вул. Спаська, 28, МФО 820172, Банк ДКСУ м. Києва, р/р UA748201720343150001000000340, код ЄДРПОУ 02910048) судові витрати на сплату судового збору в сумі 2 662,40 грн.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Центрального апеляційного господарського суду.

Копії рішення надіслати до електронних кабінетів Миколаївської окружної прокуратури, Коблівської сільської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛОККАРД", засобами поштового зв`язку Комунальному некомерційному підприємству "Центр надання соціальних послуг" Коблівської сільської ради (57453, Миколаївська область, Миколаївський район, с. Коблеве, вул. Одеська, буд. 4).

Повне рішення складено 07.05.2026.

Суддя Б.М. Кузьміна