Справа № 204/654/26 
Провадження № 2/204/1998/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2026 року      м. Дніпро
Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого – судді     Черкез Д.Л.,
за участю секретаря судового засідання   Борсук А.С.,
позивача         ОСОБА_1 ,
представника позивача  Якуб С.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовною заявою  ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кобильницький Сергій Іванович, Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, -
В С Т А Н О В И В:

26 січня 2026 року позивач  ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Дніпровської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кобильницький Сергій Іванович, Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, про визнання права власності на земельну ділянку, в якій просила, з урахування уточненої позовної заяви, визнати за нею право власності на земельну ділянку за договором довічного утримання від 14 вересня 2017 року за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 1210100000:07:343:0018, становить 02.01 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд присадибна ділянка, загальною площею 0,0992, після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , за договорами довічного утримання (догляду) за реєстровими номерами: № 272, та № 273, які були посвідчені Приватним нотаріусом Кобельницьким Сергієм Івановичем Дніпровського міського нотаріального округу від 14 вересня 2017 року. В обґрунтування позову зазначила, що 14 вересня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 були посвідчені Договори довічного утриманий (догляду) за реєстровими номерами № 272 та № 273, укладені між ОСОБА_2 (Відчужувач) та ОСОБА_1 (Набувач). ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. Позивач зазначає, що вона у повному обсязі виконала взяті на себе зобов`язання за договором довічного утримання, однак не змогла зареєструвати право власності на земельну ділянку через допущення нотаріусом під час укладення вищевказаного договору утримання грубої помилки і не зазначення того, що предметом договору також є приватна земельна ділянка під вказаним будинком, а здійснення державної реєстрації будинку без земельної ділянки неможливо. У зв`язку з викладеним позивач вимушена звернутись до суду з даним позовом.
25 березня 2026 року від представника позивача – ОСОБА_4 до суду надійшла уточнена позовна заява про визнання права власності на земельну ділянку за договором довічного утримання (а.с. 154-158).
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити.
Представник позивача – ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити.
Представник відповідача – ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву в якій просила провести розгляд справи без участі представника Дніпровської міської ради та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства на підставі матеріалів, які знаходяться у справі.
Треті особи в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причин неявки суду не повідомили.
Вислухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до положень ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права.
Судом встановлено, що 14 вересня 2017 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як відчужувачем, та ОСОБА_1 , як набувачем, було укладено Договір довічного утримання (догляду), посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобильницьким С.І. та зареєстрований в реєстрі за № 272 (а.с. 59).
З копії договору довічного утримання (догляду) серії НВХ № 464386 (реєстровий № 272) вбачається, що  ОСОБА_2  передала у власність  ОСОБА_1 , а ОСОБА_1 прийняла у  ОСОБА_2  у власність частку домоволодіння АДРЕСА_1 , взамін чого ОСОБА_1 зобов`язується забезпечувати  ОСОБА_2  утриманням та доглядом довічно на умовах, встановлених цим договором. 
Крім того, 14 вересня 2017 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як відчужувачем. та ОСОБА_1 , як набувачем, було укладено Договір довічного утримання (догляду), посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобильницьким С.І. та зареєстрований в реєстрі за № 273 (а.с. 60).
З копії договору довічного утримання (догляду) серії НВХ № 464387 (реєстровий № 273) вбачається, що  ОСОБА_2  передала у власність  ОСОБА_1 , а ОСОБА_1 прийняла у  ОСОБА_2  у власність частку домоволодіння АДРЕСА_1 , взамін чого ОСОБА_1 зобов`язується забезпечувати  ОСОБА_2  утриманням та доглядом довічно на умовах, встановлених цим договором.
На підставі вказаних договорів, приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобильницьким С.І.  14 вересня 2017 року зареєстровано право власності на дане домоволодіння за ОСОБА_1 , номер запису про право власності: 22333874, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна – 1351849312101, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 97329613 від 14 вересня 2017 року (а. с. 61).
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав від 29 січня 2024 року за № 363627556, 14 вересня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобильницьким С.І. накладено заборону відчуження на зазначене в договорі майно, номер запису про обтяження ; 22334193 (а.с. 62).
Статтею 744 ЦК України визначено поняття договору довічного утримання (догляду) - за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.
Відповідно до ст. 748 ЦК України набувач стає власником майна, переданого йому за договором довічного утримання (догляду), відповідно до статті 334 цього Кодексу.
Статтею 334 ЦК України передбачено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв`язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов`язання доставки. До передання майна прирівнюється вручення коносамента або іншого товарно-розпорядчого документа на майно. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 30 листопада 2021 року Чечелівський відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 3072 (а.с. 55).
Судом встановлено, що 29 січня 2024 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобильницьким С.І. було припинено обтяження (індексний номер рішення 71327497) на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , про що міститься відповідний запис на договорах довічного утримання (догляду) від 14 вересня 2017 року, які посвідчені приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобильницьким С.І. та зареєстровані в реєстрі за № 272 та № 273, та підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав № 363627556 від 29 січня 2024 року (а.с. 62).
Звертаючись до суду з даним позовом ОСОБА_1 просила суд визнати за нею право власності на земельну ділянку розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 1210100000:07:343:0018 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 0,0992 га.
Як вбачається з п. 2 вищезазначених договорів довічного утримання (догляду), на момент їх укладення ОСОБА_2 стверджувала, що земельна ділянка, на якій розташоване домоволодіння, в цілому не приватизована, Державний акт на землю не одержувала.
Однак, як встановлено судом, 28 листопада 2000 року Дніпропетровською міською Радою народних депутатів на ім`я ОСОБА_2 було видано Державний акт на право приватної власності на землю, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 032935 (а.с. 14). Земельна ділянка розташована на території АДРЕСА_1 , площею 0,0992 га, та передана для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Державний акт на право приватної власності на землю виданий на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської Ради народних депутатів від 19 жовтня 2000 року № 2707.
З огляду на встановлені судом обставин слід констатувати, що під час укладення договорів довічного утримання № 272 та № 27, земельна ділянка, розташована на території АДРЕСА_1 , площею 0,0992 га, належала на праві приватної власності відчужувачу ОСОБА_2 .
Однак, незважаючи на це, до змісту договорів була внесена інформація, яка не відповідає дійсності, а саме про відсутність у відчужувача права власності на земельну ділянку на якій розташований предмет договору – домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . 
15 серпня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради зі заявою про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачу у власність земельної ділянки по АДРЕСА_1 , для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.
Однак, за вих. № 8/7-1504 від 28 серпня 2024 року департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради на ім`я ОСОБА_1 було надано відповідь (а.с. 12), в якій зазначено наступне. При вивченні документів, доданих до заяви, було виявлено, що земельна ділянка площею 0,0992 га по АДРЕСА_1 знаходиться в приватній власності у ОСОБА_2 на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 19 жовтня 2000 року № 2707 та Державного акту на землю від 28 листопада 2000 року, номер державної реєстрації 032935, а це не відповідає вимогам визначених Наказом департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 05 квітня 2023 року № 54 «Про затвердження інформаційної та технологічної карток адміністративної послуги, що надає Дніпровська міська рада». Згідно ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 83 Земельного кодексу України у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності. Міська рада не є розпорядником земель приватної власності. Враховуючи вищевикладене, у департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради відсутні правові підстави для підготовки відповідного проекту рішення міської ради стосовно земельної ділянки по АДРЕСА_1 .
11 грудня 2025 року представник позивача – Якуб С.А. звернулася із адвокатським запитом до управління архівної справи Дніпровської міської ради в якому просила надати копію рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 19 жовтня 2000 року № 2707 на отримання державного акта на право власності на земельну ділянку громадянці ОСОБА_2 
19 грудня 2025 року управлінням архівної справи Дніпровської міської ради представнику позивача – ОСОБА_4 надано засвідчену архівну копію рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 19 жовтня 2000 року № 2707 «Про передачу у приватну власність земельної ділянки громадянам у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська», копію документа та архівний витяг з додатку до нього стосовно земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 110-111). Також зазначено, що інші документи до вищевказаного рішення в архівній справі відсутні (ф. 280, оп. 1, спр. 1331, арк. 189-191, 193, 194, 196).
Таким чином, на момент укладення договорів довічного утримання (догляду) від 14 вересня 2017 року, які посвідчені приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобильницьким С.І. та зареєстровані в реєстрі за № 272 та № 273, земельна ділянка на якій розташовано домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , належала на праві власності відчужувачу – ОСОБА_2 , а інформація яка зазначена в п. 2 обох договорів не відповідає дійсності та є помилковою.
24 вересня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кобильницького С.І. із заявою, в якій просила надати їй документи для оформлення земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 152).
Однак, постановою нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кобильницького С.І про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25 вересня 2025 року  ОСОБА_1  було відмовлено в нотаріальній дії (а.с. 11).
Вирішуючи заявлені позовні вимоги суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 377 ЦК України перехід права на земельну ділянку у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, що розміщені на ній до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. Істотною умовою договору, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, який розміщений на земельній ділянці і перебуває у власності відчужувача, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувача (попереднього власника) відповідного об`єкта до набувача такого об`єкта.
Частиною 1 статті 120 Земельного кодексу України встановлено, що у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У разі якщо відчужувачу (попередньому власнику) такого об`єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до набувача цього об`єкта переходить право власності на таку частку. При вчиненні правочину, що передбачає перехід права власності на зазначений об`єкт, мають дотримуватися вимоги частини шістнадцятої цієї статті.
Таким чином, оскільки судом встановлено, що право власності на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , було набуто та зареєстровано за ОСОБА_1 у встановленому законом порядку 14 вересня 2017 року, то до позивача одночасно перейшло від  ОСОБА_2  право власності на земельну ділянку, на якій розташоване вищезазначене домоволодіння, з огляду на те, що на момент укладання обох договорів довічного утримання (догляду) від 14 вересня 2017 року ця земельна ділянка вже належала відчужувачу на праві приватної власності.
Враховуючи все вищенаведене, суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на земельну ділянку розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 1210100000:07:343:0018 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 0,0992 га, а отже позовні вимоги  ОСОБА_1  підлягають задоволенню.
Підсумовуючи наведене, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги  ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
На підставі ст.ст. 15, 16, 334, 377, 744, 748 Цивільного кодексу України, ст. 120 Земельного кодексу України та керуючись ст.ст. 4, 81, 82, 133, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В: 

Позовну заяву  ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кобильницький Сергій Іванович, Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, про визнання права власності на земельну ділянку – задовольнити.
Визнати за  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_2 , право власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 1210100000:07:343:0018 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 0,0992 га.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Суддя Д.Л. Черкез