Справа № 560/3844/26
	
РІШЕННЯ
іменем України

18 травня 2026 року	м. Хмельницький	

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Салюка П.І. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області № 221150002476 від 31 жовтня 2025 року щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 при призначенні пенсії за віком до страхового стажу період участі в заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації з 6 квітня 2021 року по 30 серпня 2021 року, з 16 вересня 2021 року по 20 жовтня 2021 року, з 7 листопада 2021 року по 15 грудня 2021 року, з 24 лютого 2022 року по 13 березня 2022 року, з 30 березня 2022 року по 29 жовтня 2022 року, з 8 листопада 2022 року по 10 січня 2023 року з розрахунку один місяць служби за три місяці служби; період роботи з 1 січня 2003 по 31 березня 2003 року.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , врахувавши до страхового стажу період участі в Антитерористичній операції у складі Антитерористичного центру при СБУ в Донецькій та Луганській областях з 4 вересня 2015 року по 24 жовтня 2016 року період участі в заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації з 6 квітня 2021 року по 30 серпня 2021 року, з 16 вересня 2021 року по 20 жовтня 2021 року, з 7 листопада 2021 року по 15 грудня 2021 року, з 24 лютого 2022 року по 13 березня 2022 року, з 30 березня 2022 року по 29 жовтня 2022 року, з 8 листопада 2022 року по 10 січня 2023 року з розрахунку один місяць служби за три місяці служби; період роботи з 1 січня 2003 по 31 березня 2003 року.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком, однак рішенням від 31.10.2025 №221150002476 йому відмовлено у призначенні пільгової пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, при цьому Пенсійним фондом визначено страховий стаж у розмірі 13 років 5 місяців 9 днів та не враховано окремі періоди роботи через недоліки оформлення трудової книжки, а також не враховано пільгове обчислення періоду проходження військової служби як учасника бойових дій за принципом один місяць служби за три місяці. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними та такими, що порушують його конституційне право на соціальний захист. Просить задоволити позовні вимоги.
Ухвалою суду від 18 березня 2026 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.
Від Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що страховий стаж позивача обчислено відповідно до вимог законодавства на підставі даних персоніфікованого обліку та поданих документів. За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 встановлено, що його страховий стаж становить 13 років 5 місяців 9 днів, що є недостатнім для призначення дострокової пенсії за віком як учаснику бойових дій, оскільки законом передбачено наявність не менше 25 років страхового стажу. Відповідач зазначає, що період роботи з 01.01.2003 по 31.03.2003 не був зарахований до страхового стажу через відсутність у трудовій книжці наказів про прийняття та звільнення з роботи, а також через відсутність підтвердження цих записів даними реєстру застрахованих осіб. Також, надані позивачем довідки про участь у бойових діях не містять відомостей про необхідність пільгового обчислення таких періодів, а тому вони правомірно враховані до страхового стажу в одинарному розмірі. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити.
Також, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області просить розглянути справу в судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін з метою з`ясування всіх обставин справи.
Вирішуючи зазначене клопотання, суд враховує, що частиною шостою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.
Враховуючи те, що ця справа є незначної складності, характер спірних правовідносин та предмет доказування не вимагають проведення судового засідання, тому у задоволенні клопотання необхідно відмовити.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі обставини справи, суд встановив наступне.
Позивач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням НОМЕР_1 від 18.11.2021.
У період з 06.04.2021 по 30.08.2021, з 16.09.2021 по 20.10.2021, з 07.11.2021 по 15.12.2021, з 24.02.2022 по 13.03.2022, з 30.03.2022 по 29.10.2022, з 08.11.2022 по 10.01.2023 ОСОБА_1 брав участь в заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації, що підтверджується довідками військової частини НОМЕР_2 від 10.01.2023 №152, від 01.02.2023 №990.
24.10.2025 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області рішенням від 31.10.2025 №221150002476 відмовило позивачу в призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу (25 років).
Страховий стаж особи становить 13 років 5 місяців 9 днів.
За доданими документами до страхового стажу не зараховано:
- період роботи з 06.07.1988 по 21.02.1991 згідно трудової книжки НОМЕР_3 , оскільки запис про звільнення з роботи не завірений підписом відповідальної особи.
- період роботи з 01.01.2003 по 31.03.2003, оскільки в трудовій книжці відсутні накази про прийняття та звільнення з роботи, крім того записи в трудовій книжці не підтвердженні індивідуальними відомостями про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (відсутня інформація про нарахування заробітної плати та про сплату страхових внесків);
- періоди підприємницької діяльності з 01.01.1997 по 31.12.1997, з 01.07.1998 по 30.11.2001, з 01.05.2002 по 31.03.2003, оскільки відсутня інформація про систему оподаткування та сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України;
- періоди підприємницької діяльності з 01.06.2004 по 31.03.2007, з 01.01.2008 по 30.09.2011, з 01.12.2012 по 31.12.2012, з 01.10.2013 по 22.03.2019, оскільки відсутня інформація про сплату страхових внесків в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Додатково листом № 17511-16702/С-02/8-2200/25 від 11 грудня 2025 року Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області роз`яснено, що при ухваленні рішення про відмову у призначенні пенсії не враховано стаж проходження військової служби у розрахунку один місяць служби за три місяці – участь у бойових діях у воєнний час. 
Вважаючи таке рішення протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, визначаються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV(далі - Закон №1058-ІV).
Згідно ч.1 ст.24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (абзац перший частини другої статті 24 Закону №1058-ІV).
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на призначення дострокової пенсії за віком мають, зокрема, військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України - після досягнення чоловіками 55-років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.
Згідно ст. 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.
Згідно п. 19 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», учасниками бойових дій визнаються, зокрема, військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані, добровольці Сил територіальної оборони) Збройних Сил України, особи, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
Пунктом 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, затверджено перелік документів, необхідних для призначення пенсії.
Відповідно до пп.6 п. 2.1 Порядку№22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які підтверджують право на призначення дострокової пенсії за віком: військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, які брали участь у бойових діях, безпосередню участь в АТО/ООС та/або в обороні України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації:
- документи про проходження військової служби (служби);
- довідка згідно з додатком 2 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу або документи про безпосередню участь в АТО/ООС, передбачені Порядком надання та позбавлення статусу учасника бойових дій, або документи військових частин (органів, підрозділів), підприємств, установ та організацій про безпосередню участь в обороні України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації;
- посвідчення учасника бойових дій.
Аналіз наведених норм права свідчить про те, що документом, що посвідчують спеціальний статус особи для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку як учаснику бойових дій є: 1) посвідчення учасника бойових дій; 2) документи про проходження військової служби та довідка про період (періоди) участі у бойових діях або в антитерористичній операції в районах її проведення.
Водночас, суд враховує, що постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413 затверджений Порядок надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення (далі - Порядок №413).
Відповідно до пункту 4 Порядку №413, підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях в районах її проведення, заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
Статтею 57 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що військова служба у складі діючої армії у період бойових дій, у тому числі при виконанні інтернаціонального обов`язку, а також перебування в партизанських загонах і з`єднаннях зараховується до стажу роботи на пільгових умовах у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсій за вислугу років військовослужбовцям.
Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.92 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб", встановлено, що до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах (один місяць служби за три місяці):
- період проходження служби у військовому резерві під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів;
- час проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.
Судом встановлено, що позивач має статус учасника бойових дій та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 18.11.2021.
У період з 06.04.2021 по 30.08.2021, з 16.09.2021 по 20.10.2021, з 07.11.2021 по 15.12.2021, з 24.02.2022 по 13.03.2022, з 30.03.2022 по 29.10.2022, з 08.11.2022 по 10.01.2023 ОСОБА_1 брав участь в заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації, що підтверджується довідками військової частини НОМЕР_2 від 10.01.2023 №152, від 01.02.2023 №990.
Водночас, відповідачем вказані періоди зараховано до загального стажу лише в одинарному розмірі.
Суд зазначає, що час проходження такої служби зараховується у трикратному розмірі незалежно від того, який вид пенсії та за яким законом вона призначається. Такий правовий висновок у подібних правовідносинах також викладений Верховним Судом у постанові від 05 червня 2018 року в адміністративній справі №348/347/17 та постанові від 30 липня 2019 року в адміністративній справі №346/1454/17.
За таких обставин, наявні правові підстави для зарахування до загального трудового стажу ОСОБА_1 періоди його безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації з 06.04.2021 по 30.08.2021, з 16.09.2021 по 20.10.2021, з 07.11.2021 по 15.12.2021, з 24.02.2022 по 13.03.2022, з 30.03.2022 по 29.10.2022, з 08.11.2022 по 10.01.2023 в пільговому обчисленні - один місяць служби за три.
Разом з тим, щодо позовних вимог про зарахування до страхового стажу періоду участі в Антитерористичній операції у складі Антитерористичного центру при СБУ в Донецькій та Луганській областях з 04.09.2015 по 24.10.2016, суд зазначає, що доказів на підтвердження проходження служби та безпосередньої участі позивача у зазначений період до матеріалів справи не надано. В матеріалах справи відсутні відповідні довідки, документи військових частин чи інші докази, які б підтверджували право на зарахування цього періоду до страхового стажу на пільгових умовах. Відтак, у цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Щодо позовних вимог про зарахування період роботи з 1 січня 2003 по 31 березня 2003 року, суд враховує наступне.
Головним управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області не зараховано позивачу період з 01.01.2003 по 31.03.2003 оскільки в трудовій книжці відсутні накази про прийняття та звільнення з роботи, крім того записи в трудовій книжці не підтверджені індивідуальними відомостями про застраховану особу Реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (відсутня інформація про нарахування та сплату страхових внесків).
Відповідно до статті 24 Закону №1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Законом (до 01.01.2004). Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до 01.01.2004, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.
Частиною 1 статті 62 Закону №1788-XII визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII від 05.11.1991 до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Згідно з статтею 62 Закону №1788-XII та частиною першої статті 48 Кодексу законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Отже, законодавством встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями про період роботи, що можуть міститися в інших документах.
Так, пунктами 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Відповідно до п. 20 Порядку, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Обов`язок здійснення записів у трудовій книжці покладено на роботодавця, а не на працівника, отже, відповідальність за можливе невчинення такого запису або вчинення такого запису з порушенням не може бути перекладена на працівника та призводити до позбавлення його права на врахування фактично відпрацьованого часу у складі трудового стажу, який враховується для призначення пенсії.
Працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці, первиних документах по обліку трудового стажу та не повинен контролювати роботодавця щодо їх заповнення.
Отже, записи у трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто позивачем.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року за №637 затверджено "Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" (далі - Порядок №637).
Пунктом 1 даного Порядку №637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (пункт 3 Порядку).
Суд зазначає, що неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по інвалідності.
Правова позиція щодо того, що недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для зазначеної у такій трудовій книжці особи, викладена в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 по справі №677/277/17.
Щодо відсутності інформації про сплату внесків суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 1 Закону № 1058-ІV страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-ІV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
За змістом ст. 20 Закону № 1058-ІV, страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.
Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.
Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.
Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
Відповідно до ст. 106 Закону № 1058-ІV відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.
Отже, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника, який здійснив нарахування цього внеску та утримання його із заробітної плати позивача.
Відтак, фактично внаслідок невиконання роботодавцями обов`язку по сплаті страхових внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаному підприємстві, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.
Водночас, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при перерахунку пенсії позивача періодів його роботи.
Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм права висловлена Верховним Судом у постановах від 27 березня 2018 року (справа № 208/6680/16-а(2а/208/245/16)) та від 24 травня 2018 року (справа № 490/12392/16-а).
Таким чином, суд дійшов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 31.10.2025 №221150002476 є протиправним, оскільки відповідач безпідставно не зарахував позивачу до страхового стажу періоди участі у бойових діях у пільговому обчисленні - один місяць служби за три місяці, а також період роботи з 01.01.2003 по 31.03.2003.
У відповідності до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Наведене свідчить про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов – задоволити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області від 31.10.2025 № 221150002476 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди його безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації з 06.04.2021 по 30.08.2021, з 16.09.2021 по 20.10.2021, з 07.11.2021 по 15.12.2021, з 24.02.2022 по 13.03.2022, з 30.03.2022 по 29.10.2022, з 08.11.2022 по 10.01.2023 в пільговому обчисленні - один місяць служби за три, період роботи з 01.01.2003 по 31.03.2003 згідно трудової книжки сергії НОМЕР_3 , та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.10.2025 про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків суду.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити. 
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:	ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 ) 	
Відповідач:	Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області (вул. Герцена, буд.10,м. Хмельницький,Хмельницький р-н, Хмельницька обл.,29001 , код ЄДРПОУ - 21318350) 	

Головуючий суддя 		П.І. Салюк