ф
УХВАЛА

12 травня 2026 року 
м. Київ

справа №380/1131/26
адміністративне провадження №К/990/18845/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Шевцової Н.В.,
суддів: Стеценка С.Г.,  Тацій Л.В., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 13.03.2026 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.04.2026 у справі №380/1131/26 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби України у Львівській області, про зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України у Львівській області, в якому просила:
- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області у підготовці та поданні до органів Державної казначейської служби України подання про повернення ОСОБА_1 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування у сумі 13 660,00 грн (тринадцять тисяч шістсот шістдесят гривень 00 копійок); 
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області підготувати та подати до Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області подання про повернення ОСОБА_1 на рахунок № НОМЕР_1 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, сплаченого згідно з квитанцією № 0006821389 від 10 лютого 2025 року у сумі 13 660,00 грн (тринадцять тисяч шістсот шістдесят гривень 00 копійок), протягом 10 (десяти) днів з дня набрання рішенням суду законної сили.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 13.03.2026, залишеною без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.04.2026, відмовлено у задоволенні заяви позивачки про поновлення строку звернення до суду, оскільки наведені нею причини пропуску такого строку визнано неповажними. 
Адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без розгляду.
На вказані ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції позивачка подала касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 27.04.2026.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини другою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Відповідно до пунктів 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 КАС України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо: 3) повернення заяви позивачеві (заявникові); 4) відмови у відкритті провадження у справі; 12) залишення позову (заяви) без розгляду; 13) закриття провадження у справі; 17) відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами; відмови в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами; 20) заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження.
Відповідно до абзацу 2 частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Скаржниця як на підставу касаційного оскарження посилається на фундаментальне значення справи для формування єдиної правозастосовчої практики щодо обчислення строку звернення до суду у спорах із Пенсійним фондом про повернення помилково сплаченого збору. Зокрема, вона зазначає про наявність різного підходу Львівського окружного адміністративного суду в аналогічних, на її думку, правовідносинах: в ухвалі від 17.02.2026 у справі № 380/1146/26 суд дійшов висновку, що шестимісячний строк не може обчислюватися з дати сплати збору, а має пов`язуватися з моментом отримання відмови органу Пенсійного фонду, тоді як у справі № 380/1131/26 суди застосували інший підхід. На переконання скаржниці, така різниця у підходах у межах одного суду свідчить про відсутність єдності судової практики та необхідність втручання Верховного Суду з метою забезпечення принципу юридичної визначеності. 
Такі доводи підлягають перевірці під час касаційного перегляду судових рішень у цій справі.
Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні. 
Керуючись статтями 328-332, 334, 338, 340, Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 13.03.2026 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.04.2026 у справі №380/1131/26 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби України у Львівській області, про зобов`язання вчинити дії.
Витребувати із Львівського окружного адміністративного суду матеріали справи №380/1131/26.
Надіслати учасникам справи копії цієї ухвали разом із копіями касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Установити десятиденний строк із дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.
Судді Н. В. Шевцова
С. Г. Стеценко
Л. В. Тацій