Справа № 478/694/25 Провадження № 1-кп/478/20/2026 	

В и р о к
І м е н е м У к р а ї н и

26 червня 2026 року. Казанківський районний суд Миколаївської області, в складі:
головуючого судді        ОСОБА_1 ,
за участі:
секретаря судового засідання      ОСОБА_2 ,
прокурора        ОСОБА_3 ,
законного представника потерпілої    ОСОБА_4 ,
представника потерпілої – адвоката     ОСОБА_5 ,
обвинуваченого       ОСОБА_6 ,
захисника        ОСОБА_7 ,
захисника        ОСОБА_8 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в приміщенні суду с-ща Казанка кримінальне провадження №12025152270000230 від 27.03.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_6 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сергіївка, Березнегуватського району, Миколаївської області, українця, громадянина України, із повною загальною середньою освітою, не одруженого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, проходив військову службу на посаді командира відділення – командира машини першого мотопіхотного відділення першого мотопіхотного взводу другої мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «молодший сержант», зареєстрованого за адресою: с. Миколаївка, Казанківської територіальної громади, Миколаївської області та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 
- вироком Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 05.06.2003 року за ч. 3 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 188 КК України, ч. 2 ст. 190 КК України, ч. 3 ст. 357 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком у 2 роки; 
- вироком Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 18.02.2004 року за ч. 2 ст. 15 КК України, ч. 3 ст. 186 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі;
- вироком Казанківського районного суду Миколаївської області від 08.02.2018 року за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки;
- вироком Казанківського районного суду Миколаївської області від 24.04.2018 року за ч. 2 ст. 187 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 9 місяців з конфіскацією майна, звільнений умовно-достроково з невідбутим терміном покарання у 10 місяців 8 днів, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України, 
В с т а н о в и в:
І. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним.
Обвинувачений ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем та проходячи військову службу на посаді командира відділення – командира машини першого мотопіхотного відділення першого мотопіхотного взводу другої мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , 26 березня 2025 року, вночі, точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, перебував в салоні власного транспортного засобу марки «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_2 на околиці с. Троїцько – Сафонове Баштанського району Миколаївської області, разом із своєю неповнолітньою племінницею ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка сиділа в салоні вказаного автомобіля на задньому пасажирському сидінні. 
В цей час у обвинуваченого ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на вчинення дій сексуального характеру, із використанням власних геніталій пов`язаних з оральним проникнення в тіло неповнолітньої ОСОБА_9 (зґвалтування).
Реалізуючи свій раптово виниклий умисел, направлений на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних з оральним проникненням (зґвалтування) в тіло неповнолітньої ОСОБА_9 , із використанням геніталій, обвинувачений ОСОБА_6 усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, про те нехтуючи цим, діючи цілеспрямовано та рішуче, із застосуванням фізичної сили, достовірно знаючи, що ОСОБА_9 є неповнолітньою, враховуючи її зовнішній вигляд та неповнолітній вік, тобто усвідомлюючи те, що остання не досягла статевої зрілості, не може об`єктивно сприймати те, що відбувається навколо неї, та в силу свого неповнолітнього віку не зможе чинити опір, пересів на заднє пасажирське сидіння автомобіля, марки «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_2 до ОСОБА_9 , яка в той момент сиділа з правої сторони до вікна, зняв з себе штани, та з метою задоволення своєї статевої пристрасті, використовуючи свій статевий член проник в тіло неповнолітньої ОСОБА_9 , а саме у ротову порожнину останньої, та завершив статевий акт сім`явиверженням, при цьому утримуючи за шию неповнолітню ОСОБА_9 та погрожуючи застосувати щодо неї насильства вагінального характеру. 
ІІ. Позиція сторони захисту щодо пред`явленого обвинувачення.
Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у пред`явленому обвинуваченні не визнав і пояснив, що проживає однією сім`єю зі співмешканкою ОСОБА_10 , в с. Троїцько – Сафонове Баштанського району Миколаївської області, має дві падчерки та пасинка. У березні 2022 року він із своєю співмешканкою поїхали у гості (у інше село) до своєї сестри – ОСОБА_4 привітати її із днем народження. Перебуваючи у гостях у своєї сестри, остання запропонувала йому взяти до себе у гості свою доньку - малолітню ОСОБА_9 , яка є племінницею обвинуваченого, на що останній погодився. Таким чином, обвинувачений ОСОБА_6 повернувся додому разом зі співмешканкою та племінницею, яка протягом декількох днів гостювала у нього. Під час гостювання, племінниця скаржилась йому на неналежне забезпечення її своєю мамою, зокрема виявляла зацікавленість наявним у нього ноутбуком та планшетом, а також мобільним телефоном. Повідомляла, що через відсутність належної техніки не може проходити дистанційне навчання у зв`язку із чим він пропонував їй обмінятися мобільними телефонами, замінивши належний смартфон дівчинки на свій мобільний телефон кращої якості. На зацікавленість племінниці ноутбуком та планшетом обвинувачений повідомив їй, що ця техніка належить його дружині та йому, тим самим даючи зрозуміти щодо неможливості її передачі у власність ОСОБА_9 .
Як пояснив обвинувачений, у березні 2026 року він, разом із дружиною та племінницею знаходились у гостях, де обвинувачений вживав спиртні напої. Під час перебування у гостях згадали про рідну доньку обвинуваченого та ОСОБА_9 виявила бажання її провідати. В подальшому, пізно у вечері того ж дня, обвинуваченим було прийнято рішення відвести ОСОБА_9 на зустріч зі своєю донькою та він, разом із потерпілою та співмешканкою, у трьох, поїхали на автомобілі марки «Вольсваген» до доньки обвинуваченого. Проте, оскільки вже було пізно, колишня дружина обвинуваченого повідомила, що дитина спить, у зв`язку із чим відмовила їм у зустрічі із дитиною. Після цього, вони зайшли у гості до знайомих, звідки приблизно через пів години вирушили на автомобілі марки «Вольсваген», під керуванням обвинуваченого додому в с. Троїцько-Савонове. Їхавши через польову дорогу машина під керуванням обвинуваченого з`їхала з дороги одним колесом, що спричинило неможливість подальшого проїзду. Намагаючись витягнути машину, обвинувачений пошкодив палець руки та отримав рану із кровотечою. У цей час, співмешканка обвинуваченого вирішила піти додому пішки та знайти допомогу для витягування автомобіля. 
Таким чином, ОСОБА_6 та його племінниця залишалися удвох в автомобілі.
Через деякий час, на зустріч його автомобіля почав їхати автомобіль та обвинувачений вийшов на зустріч прямуючого в його сторону транспортному засобу. Потерпіла у цей час вирушила за ним, але залишалася позаду нього. Під`їхавши до нього, пасажири автомобіля намагалися допомогти витягнути машину, але вони поспішали та коли не вдалося витягнути транспортний засіб, повідомили, що мають їхати, але обіцяли повернутися через деякий час та допомогти обвинуваченому. Після цього, обвинувачений сів за водійське сидіння, відкинув назад крісло та почав засинати. В цей час його племінниця знаходилась на задньому пасажирському сидінні. Через деякий час, до нього звернулася племінниця, яка запропонувала йому зробити «приємне» за ноутбук, торкаючись його рукою. Сприймаючи цю пропозицію племінниці як пропозицію з надання інтимної послуги за ноутбук обвинувачений розлютився та був обуреним подібною поведінкою рідної племінниці, через що відкинув від себе її руку, почав штовхати її, а потім вийшовши з машини підійшов до заднього пасажирського сидіння, відчинив двері та розпочав відносно племінниці фізичні дії пов`язанні із наданням їй стусанів. 
Як пояснив обвинувачений ОСОБА_6 під час його перебування на задньому пасажирському сидінні, ОСОБА_9 почала кричати та погрожувала йому сказати мамі та його співмешканці про те, що він намагався її зґвалтувати. 
Через деякий час, на дорозі з`явився автомобіль, який побачивши машину обвинуваченого зупинився навпроти неї. У цей час, перебуваючи на задньому пасажирському сидінні в автомобілі, обвинувачений відчинив двері та виштовхав потерпілу на вулицю, після чого зачинив двері. Потерпіла почала кричати, що її хочуть зґвалтувати та пересіла до автомобіля, який зупинився біля них, після чого автомобіль поїхав у напрямку села Троїцько-Сафонове. Пізніше, за ним приїхала співмешканка, вони разом витягнули автомобіль та поїхали додому. На наступний день, додому приїхала поліція, яка повідомила йому про надходження повідомлення про зґвалтування його племінниці.
На уточнюючі запитання, обвинувачений ОСОБА_6 пояснив суду, що його сестра має складне фінансове становище та постійно потребувала його фінансової підтримки та допомоги. Ним особисто постійно надавалися грошові кошти сестрі, її чоловіку та їхнім дітям. Ним неодноразово сплачувались комунальні послуги за помешкання сестри та її родини, у зв`язку із чим, саме з необхідністю отримання матеріальної вигоди пов`язаний той факт, що його оговорила рідна племінниця. 
Захисники у судовому розгляді кримінального провадження звернули увагу суду на недоведеність пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення. Вказували на той факт, що жодним свідком не було повідомлено про обставини, які свідчать про можливий факт зґвалтування потерпілої, зокрема про факт проникнення статевого органу обвинуваченого у тіло потерпілої. Сторона захисту вказує, що жодною експертизою не встановлено слідів зґвалтування, досудовим розслідуванням не досліджено версію подій обвинуваченого, але при цьому, не виявлено жодних обставин, що вказують на вчинення обвинуваченим дій сексуального характеру відносно потерпілої. При цьому, сторона захисту звертає увагу на отриману рану пальця руки обвинуваченим та відкриту кровотечу, що не могло не залишити відповідним плям крові на одязі потерпілої за її версію подій. Також сторона захисту звернула увагу на недопустимість деяких доказів, зокрема: скріншот листування в додатку «Телеграм» влаштованому на мобільному телефоні, марки «Xiomi Hyper OS Readme 12-C», Model-22126 RN91Y з відповідними ІМЕІ, що належить потерпілій ОСОБА_9 , яка (переписка) відбувалась у період з 26.03.2025 – 27.03.2025 роки між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , висновку експерта № 20 від 02.04.2025 року проведеного судово-медичним експертом Баштанського міжрайонного відділення філії № 1 МОБ СМЕ, протоколу відібрання зразків для експертного дослідження від 27.03.2025 року про відібрання у ОСОБА_6 мазку з порожнини рота, мазку з головки статевого члена, мазку вічка сечівника та відбитку голівки статевого члена. 
Також захисником ОСОБА_7 було подано суду клопотання про призначення повторної судово-медичної експертизи, згідно якого просив призначити відповідну повторну експертизу на вирішення якої поставити запитання: 
- чи маються на статевих органах ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які- небудь тілесні ушкодження, яка їх кількість, характер, локалізація? 
- чи є ознаки, які можуть вказувати на насильство, вчинене щодо ОСОБА_9 з метою скоєння статевого акту, в тому числі оральним способом? 
- чи могли тілесні ушкодження виявлені на ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час проведення та складання експертного висновку № 19 від 01.04.2025 року складеного лікарем судово-медичним експертом ОСОБА_11 утворитися за обставин, зазначених підозрюваним (обвинуваченим) під час проведення допиту?
- у разі неможливості надати відповідь вказати причину, посилаючись на дані дослідження ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дані лабораторних і додаткових методів дослідження, отриманих під час проведення експертизи № 19 від 01.04.2025 року. 
ІІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні не визнав, його вина доведена і підтверджується наступними доказами дослідженими в судовому засіданні.
Так, в судовому засідання потерпіла ОСОБА_12 пояснила суду, що у її матері ОСОБА_4 є рідний брат – ОСОБА_6 , який є її рідним дядьком. Одного дня її дядько ОСОБА_6 приїхав до них із мамою у гості разом зі співмешканкою – тіткою Танею. Під час перебування у гостях в родині потерпілої, її мати ОСОБА_4 запропонувала їй поїхати у гості до дядьки ОСОБА_13 , на що він та потерпіла погодились. Таким чином, декілька днів вона перебувала у гостях дядьки ОСОБА_13 в с. Троїцько-Сафонове, проживала у будинку його співмешканки разом із ОСОБА_6 , його співмешканкою та її трьома дітьми. Одного дня, вони спільно перебували у гостях в с. Троїцько-Сафонове, де ОСОБА_6 вживав алкогольні напої. Під час перебування у гостях, ОСОБА_6 запропоновував поїхати у гості до його рідної доньки, на що потерпіла погодилась. В подальшому, вона, тітка ОСОБА_14 та дядько ОСОБА_13 ( ОСОБА_6 ) поїхали на автомобілі, під керуванням ОСОБА_6 у гості до його доньки. Але, оскільки вже було пізно, мати дитини їх не впустила та повідомила, що дитина спить, тому вони заїхали у гості до інших людей, де ОСОБА_6 продовжив вживати алкогольні напої, а потім вирушили додому. Під час проїзду по польовій дорозі, ОСОБА_6 керуючи автомобілем допустив з`їзд з дороги та машина застрягла. Він посварився зі своєю співмешканкою та вона вийшла з машини та пішла пішки додому. В цей час, потерпіла та ОСОБА_6 залишились наодинці в машині. Потерпіла сиділа на задньому сидінні автомобіля, а дядько ОСОБА_13 за кермом з переду. Потім ОСОБА_6 побачив, що вона сидить у телефоні та забрав його, поклавши його в шухлядку (речовий ящик) машини, а потім, почав її торкатися за ноги, після чого пересів до заднього сидіння автомобіля до неї, взяв її за волосся та почав мацати її груди. Потерпіла злякалась та заплакала, почала кричати, але змогла відчинити двері та вибігти на вулицю з машини та побігла по дорозі. ОСОБА_6 погнався за нею та наздогнав. Після чого, схопивши за волосся протягнув до автомобіля, підняв її за волосся та заштовхнув на заднє сидіння автомобіля, сів поруч, відкрив свої штани та знявши труси, схопив її за шию та волосся, почав погрожувати їй, що прив`яже до дерева та зґвалтує, якщо вона буде кричати. Після цього, шляхом проникнення статевого органу до її ротової порожнини почав ґвалтувати її оральним способом. Через деякий час, вона почула, що наближається автомобіль. ОСОБА_6 висунув з її рота статевий орган та вона почала кричати. Вона змогла відчинити двері та почала кликати по-допомогу. Машина зупинилася біля їхнього автомобіля та вона вибігла на вулицю, просила допомогти їй та водій автомобіля посадив її на заднє сидіння свого автомобіля та вони поїхали з місця цієї пригоди. По дорозі, вони наздогнали тітку ОСОБА_15 , якій вона розповіла про те, що сталося. Після цього, тітка ОСОБА_14 сіла до них в автомобіль та вони вирушили до будинку тітки ОСОБА_14 . Тітка ОСОБА_14 обіцяла, що не впустить ОСОБА_6 додому, тому потерпіла погодилась поїхати до неї. Перебуваючи вдома у тітки ОСОБА_16 , потерпіла помилася та лягла спати в одній кімнаті із донькою тітки ОСОБА_17 . Тітка просила нічого не розповідати її дітям, тому про те, що сталося, вона не розповіла ОСОБА_18 . Через деякий час ОСОБА_6 повернувся додому, але із ним вона більше не контактувала. Вранці вона попросила ОСОБА_18 допомогти забрати мобільний телефон з машини ОСОБА_6 та коли телефон вона повернула собі, повідомила свою маму про те, що сталося, написавши їй смс-повідомлення. В подальшому приїхала до будинку поліція, а потім її мати.
На уточнюючи запитання потерпіла пояснила, що ця подія сталася приблизно 26 числа 2025 року, але місяць не згадала. ОСОБА_6 перебував у них у гостях через день народження мами потерпілої. В той день вона поїхала до нього у гості та перебувала у нього декілька днів. ОСОБА_6 неодноразово торкався її та гладив, приділяв їй певну увагу. 
Сам статевий акт потерпіла описала як проникнення до її рота статевого органу ОСОБА_6 . Після того як все закінчилося вона випльовувала білу рідину з рота та оскільки він також вимагав від неї тримати руками його статевий орган, то біла рідина була на її руках, яку вона витерла о свій одяг пізніше. Вона була налякана, він погрожував їй зґвалтуванням, казав, що має ніж та вона вимушена була підкорятися йому. Тримаючи її за шию, він її подряпав. 
Потерпіла пояснила суду, що після цієї події вона була вимушена звертатися за психологічною допомогою, вживала медичні препарати, оскільки відчувала страх та огиду до свого дядька. На теперішній час її стан покращився. 
Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_19 пояснила суду, що приблизно в кінці квітня 2025 року вона перебувала на передньому пасажирському сидінні автомобіля свого хлопця з яким пізно ввечері, фактично вночі, їхали в с. Троїцько-Сафонове. По дорозі вони побачили автомобіль, який був припаркований на узбіччі польової дороги. Очевидно автомобіль застряг та не міг їхати. Машина білого кольору, марки «Вольсфаген». Вони під`їхали до автомобіля, зупинилися біля нього, відкрили вікно та почули крик дівчинки, яка просила допомогти. Хлопець вийшов з машини та підійшов до автомобіля, який застряг. Потім з цієї машини вийшла дівчинка та пересіла на заднє сидіння їхнього автомобіля після чого вони відразу поїхали. В машині дівчинка плакала та казала, що до неї домагався дядько, примушував до орального сексу та казала, що у неї щось у роті, у зв`язку із чим, свідок дала попити води дівчинці. По дорозі вони зустріли сусідку ОСОБА_20 , у якій проживала дівчинка. Тому ОСОБА_20 та дівчинку вони відвезли додому ОСОБА_21 . ОСОБА_6 свідок не бачила. 
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_22 пояснив суду, що приблизно весною 2025 року, вночі, він зі своєю дівчиною поверталися з м. Кривий Ріг додому, до с. Троїцько-Сафонове. Він керував автомобілем, а його дівчина сиділа на передньому пасажирському сидінні. Проїжджаючи польовою дорогою вони побачили машину, марки «Вольсваген», яка застрягла на дорозі. Він обізнаний, що це автомобіль його односільчанина ОСОБА_23 тому зупинився допомогти. Відкривши вікно автомобіля вони із пасажиркою почули крики дівчинки із автомобіля. Він вийшов з машини, підійшов до автомобіля, який застряг та хотів відчинити задні двері, але вони були закриті. Після цього, двері відчинились та з машини вибігла дівчинка та почала просити допомогти. Він відкрив задні двері своєї машини та посадив до свого автомобіля дівчинку, після чого сів за кермо та поїхав. Дівчинка йому не була знайомою, вона плакала, просила відвести її в незнайоме йому село. Чи казала дівчинка саме про факт зґвалтування чи про намір її зґвалтувати свідок пригадати точно не зміг, із дівчинкою більше спілкувалася його пасажирка. По дорозі вони підібрали сусідку ОСОБА_20 та обох відвезли до ОСОБА_21 додому. ОСОБА_6 біля машини або в автомобілі він не бачив. 
Допитана в якості свідка ОСОБА_4 пояснила суду, що ОСОБА_6 є її рідним братом. У березні 2025 року вона довірила своєму брату свою доньку – ОСОБА_9 , яка знаходилася у нього в гостях протягом декількох днів. Зі слів доньки їй відомо, що вона проживала в окремій кімнаті у будинку співмешканки ОСОБА_6 . Донька їй повністю довіряє та все розповідає. Але з 26.03.2025 року її донька перестала відповідати на її дзвінки та смс-повідомлення. Наступного дня донька їй написала, що ОСОБА_6 її зґвалтував оральним способом та вона виклика поліцію та поїхала забирати доньку. Телефонувати донька не могла оскільки боялась ОСОБА_6 . Їй донька повідомила, що ОСОБА_6 зґвалтував її оральним способом в машині, коли вони вночі повертались з гостей та застрягли на узбіччі дороги. ОСОБА_6 тягав її за волосся, залишив подряпини на шиї. 
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_24 пояснив суду, що ОСОБА_6 це рідний брат його колишньої дружини ОСОБА_4 . Із ОСОБА_4 вони не проживають спільно та перебувають в процесі розлучення. Із ОСОБА_4 у них четверо спільних дітей, два сина проживають із ним, а дві доньки, зокрема ОСОБА_25 проживають з мамою. Доньку ОСОБА_25 він знає як спокійну дівчинку, навчається вона добре та постійно відвідує школу, хлопців у неї не було. Одного разу ОСОБА_26 просила його старшого сина забрати її з домоволодіння ОСОБА_6 , але що сталося вона не повідомляла. Пізніше він дізнався про те, що сталося. Після тієї події донька гостювала у нього, була задумлива та закрита у собі, була замкнутою. 
Допитаний свідок ОСОБА_27 пояснив суду, що проживає спільно із ОСОБА_4 та її доньками, зокрема ОСОБА_25 . Йому відомо, що з 22.03.2025 року ОСОБА_9 знаходилась у гостях у свого дядька ОСОБА_6 26.03.2025 року він із ОСОБА_4 виїхали забрати дитину від ОСОБА_6 оскільки вона повідомила про те, що той вчинив відносно неї оральне зґвалтування у власній машині. 
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснила суду, що із потерпілою ОСОБА_9 познайомилася на дні народження ОСОБА_4 , коли вона разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_6 приїхали до них у гості. Це було 22 березня 2025 року. Перебуваючи в гостях у ОСОБА_4 остання запропонувала їм із ОСОБА_6 взяти до себе у гості свою доньку – ОСОБА_9 . Пропозицію мами вони прийняли та ОСОБА_9 повернулася разом із ними додому та проживала декілька днів з ними у будинку, який належить свідкові. Дівчині було виділено окрему кімнату та спальне ліжко. ОСОБА_25 проводила час із сином свідка. Приблизно 26 березня 2025 року вони у трьох: ОСОБА_10 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 поїхали до доньки ОСОБА_6 , але оскільки вже було пізно та дитина спала, вони поїхали додому, але по дорозі машина, якою керував ОСОБА_6 застрягла. Намагаючись витягнути машину, ОСОБА_6 пошкодив палець руки, отримавши рану, яка кровоточила. Тому свідок вирішила піти пішки до села по-допомогу, тому ОСОБА_9 та ОСОБА_6 залишилися удвох в машині. Приблизно через 15 хвилин до неї під`їхали на автомобілі сусіди, на задньому сидінні їхнього автомобіля перебувала ОСОБА_9 , яка плакала та повідомила що її намагався зґвалтувати ОСОБА_6 . Вона сіла в автомобіль та почала заспокоювати дівчинку, обійнявши її. Потім вони приїхали додому та свідок запропонувала дівчинці помитися та лягати спати. Просила не розповідати про те, що сталося її дітям. Після цього, оскільки дитина була заплакана та налякана, вона її відвела до кімнати своєї доньки ОСОБА_18 , де дівчинка переночувала. Після цього, свідок взяла свою машину та поїхала за ОСОБА_6 , який, коли вона приїхала спав на передньому водійському сидінні. Вона допомогла витягнути машину та вони разом поїхали додому. Про те, що сталося вони не розмовляли, оскільки ОСОБА_6 був у стані алкогольного сп`яніння. Після приїзду додому вони вступили в статеві стосунки та лягли спати. Вранці приїхала поліція та повідомила про те, що сталося. Свідок вважає подію надуманою, оскільки ОСОБА_28 має скрутне матеріальне становище, ОСОБА_12 дуже хотіла отримати ноутбук ОСОБА_6 , тому пов`язує цю подію із намаганням отримати родиною ОСОБА_29 матеріальної вигоди.
Допитана судом свідок ОСОБА_30 пояснила суду, що є донькою ОСОБА_10 . Проживає з мамою та її співмешканцем ОСОБА_6 в одному будинку, який належить її матері. Приблизно в березні 2025 року, у них гостювала племінниця ОСОБА_6 . Якось вночі до її кімнати зайшла мама разом із ОСОБА_9 , яка була засмучена та заплакана. Дівчинку вирішили залишити із нею на ночівлю. Свідок дала їй мобільний телефон та лягла спати. Вранці ОСОБА_9 попросила її забрати її телефон з машини ОСОБА_6 та вони разом його забрали з шухлядки машини. Далі, приблизно через півтори години приїхала поліція від якої стало відомо, що ОСОБА_6 підозрюється у зґвалтуванні ОСОБА_9 . Про те, що сталося вона не знала.  Згідно Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12025152270000230 (а.с. 243, Т.1) вбачається, що 27 березня 2025 року до чергової частини ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області надійшла заява від ОСОБА_4 про те, що 26.03.2025 року ОСОБА_6 вчинив дії сексуального характеру, пов`язані з оральним проникненням в тіло її дочки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в салоні автомобіля, марки «Volkswagen Passat», що знаходився на ґрунтовій дорозі неподалік від с. Троїцько-Сафонове Баштанського району Миколаївської області. Відповідні відомості було внесено до ЄРДР за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.
З рапорту чергового ГУНП (а.с. 244, Т.1) вбачається, що 27.03.2025 року о 12:50 надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 22.03.2025 року ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , поїхала до брата заявниці ОСОБА_6 , сьогодні в обід донька заявниці прислала СМС, в якому повідомила, що він тягав її за волоси, примушував до оральних сексуальних дій.
З рапорту чергового від 28.03.2025 року (а.с. 54, Т.2) вбачається, що 28.03.2025 року о 00:06 год надійшло повідомлення по телефону РУ про те, що надійшло повідомлення від приймального відділення лікарні, куди поступила дівчина ОСОБА_9 , 14 років, та повідомила, що її зґвалтував брат матері. У лікарню доставили працівники поліції. Дівчинка перебуває на огляді у гінеколога. 
Згідно заяви ОСОБА_4 від 27.03.2025 року (а.с. 245, Т.1), остання просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 , який 26.03.2025 року вчинив дії сексуального характеру, пов`язані із оральним проникненням в тіло її доньки – ОСОБА_9 з використанням геніталії, без добровільної згоди ОСОБА_9 , перебуваючи в салоні автомобіля, марки «Volkswagen Passat», білого кольору, який знаходився на ґрунтовій дорозі неподалік від с. Троїцько-Сафонове, Баштанського району, Миколаївської області.
Згідно наданої заяви ОСОБА_4 від 27.03.2025 року (а.с. 247, Т.1), встановлено, що остання надала скріншоти листування в додатку «Телеграм» влаштованому по мобільному телефону, марки «Xiomi Hyper OS Readme 12-C», Модель - 22126 RN91Y, ІМЕІ НОМЕР_3 . ІМЕІ НОМЕР_4 , що належить її донці ОСОБА_9 від 26.03.2025 – 27.03.2025 року, між нею та донькою. З доданих до заяви скріншотів екрану (а.с. 248-259. Т.1) вбачається, що абонент з назвою «Anastasia», веде листування із абонентом під назвою «мама», зокрема, 27 березня між абонентами міститься листування наступного змісту: «Мама забери менее…», «Пожалуств», «Тільки приїдь з дядь Сашой», «Вибач, що не отвічала», «Я коли додому приїду то розкажу», «Мене ОСОБА_31 щас забере коли приїде», «Я потом отвітю», «Поки не можу», «Ти тут», «Да», «Ти де», «Що сталося», «Я потом розкажу», «За тобою їхати», «Владік должен приїхать», «По мене», «Він не приїде», «Чого», «Ми приїдемо», «Ти балакать можеш», «Нет», «Чого», «Вийди з двору», «Я боюсь одна буть», «Владік приїде», «?», «Сказав, що а як я приїду», «Куда», «А батько може тільки після обіду», «Давай ми приїдемо», «Приїдь з дядь Сашой», «Давай», «Через скільки ви приїдете?», «Ми як приїдемо ти вийдеш в центр», «Я не знаю де він», «А як на связь вийти єслі ти балакать не можеш», «Ви в центрі будете», «?», «Мені головне щоб ти вийшла», «Я можу попросити щоб Іра провела в центр», «Ми можемо й туди приїхати», «Добре», «напишеш як будеш в центрі», «Він тебе бив», «Кажи», «Ілі що», «Кажи», «??», «І похуже», «Всмислі», «Я потом розкажу», «Бо тьотя Таня попросила щоб Іра не знала», «І не звони тьоті Танф», «Тебе трогав інтимне», «Да», «Ізнасілував», «Почти», «Єслі би не машина», «То да», «Я потом тобі розкажу», «А що Іра», «Я звоню в поліцію», «Вона не знає поки», «А що вона», «Ти готова писать заяву», «Тьотя Таня просила Ірі не казати», «Я тобі дам», у відповідь на запитання «Ти готова писать заяву», зазначено: «Да», «В це время він мене», «Коли ти на мене сердилась», «Він повністю ізнасіловав тебе», у відповідь на запитання: «Він повністю ізнасіловав тебе», зазначено: «Він взяв мене за волоси заставляв сосать я дихають не могла по горло сував», «І душив», «За волоси по землі тягав», «І лапав моє інтимне место», «Доця виїжаю», «І сіськи», у відповідь на: «Доця виїжаю», зазначено: «Харашо». Окрім цього, з листування вбачається, що абонент «Anastasia» повідомляє абоненту «мама», про свій страх, в свою чергу, абонент «мама» повідомляє про виклик поліції.
Згідно листа КНП Березнегуватська центральна районна лікарня Березнегуватської селищної ради від 11.04.2025 року № 281/01-16 (а.с. 14, Т.2), вбачається, що ОСОБА_9 на обліку у лікаря-психіатра не перебуває. 
Згідно листа управління охорони здоров`я КНП «Миколаївського обласного центру психічного здоров`я» Миколаївської обласної ради від 14.04.2025 року № 1231 (а.с. 15, Т.2) ОСОБА_9 не зверталася до вказаного закладу для лікування. 
З огляду на лист відділу спецпсихдопомоги КНП «МОЦПЗ» МОР від 07.04.2025 року № 01-02.07/181 (а.с.16, Т.2) ОСОБА_9 за архівними даними та приймальним відділенням не значиться. 
Згідно листа Служби у справах дітей Березнегуватської селищної ради від 11.04.2025 року № 198/01-12 (а.с. 17. Т.2) вбачається, що на обліку Служби перебуває неповнолітня дитина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як така, що опинилась у складних життєвих обставинах. Вбачається, що з матір`ю дитини було проведено бесіду щодо батьківської відповідальності та про наслідки за ухилення від батьківських обов`язків. З дитиною також проведено роботу. Рекомендовано матері дитини звернутись з ОСОБА_25 до дитячого практичного психолога та дитячого психіатра, так як дитина після даного випадку (зґвалтування) почала заїкатись. 
Також з інформації Служби у справах дітей Березнегуватської селищної ради від 11.04.2025 року № 198/01-12 (а.с. 17. Т.2) вбачається, що ОСОБА_9 проживає разом з мамою ОСОБА_32 , вітчимом ОСОБА_27 та його двома дітьми: ОСОБА_33 , 12.09.2016 року та ОСОБА_34 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . У дівчинки є тато – ОСОБА_24 , який проживає окремо разом з двома синами (братами Анастасії) ОСОБА_35 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_36 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . З батьком та братами ОСОБА_25 спілкується по телефону, бачяться зрідка. Анастасія навчається у 9 класі Новосевастопольського ліцею Березнегуватської селищної ради. Дівчинка спокійна, врівноважена, відповідальна, скромна, доброзичлива. Дана родина перебуває під соціальним супроводом Центру надання соціальних послуг Березнегуватської селищної ради від 07.04.2025 року. На родину складено акт оцінки потреб сім`ї, 10 квітня 2025 року № 43 було здійснено виїзд у родину ОСОБА_9 та складено акт обстеження житлово-побутових умов родини. Родина проживає у будинку, який належить СТОВ «ПРОГРЕС», вітчим ОСОБА_37 та мама ОСОБА_38 працюють без укладення трудової угоди, але коштів не вистачає так як виховують троє дітей і з ними проживає хвора мати ОСОБА_39 . Будинок потребує ремонту, дохід родини дуже малий, 6000,00 грн в місяць, а взимку ще менше. З доданого акту обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї від 10.04.2025 року (а.с. 18, Т.2) вбачається, що родина ОСОБА_40 проживає в одноповерховому будинку, площею 80 м2, який складається з 4 кімнат та потребує негайного косметичного ремонту. За результатами обстеження, рекомендовано негайно зробити ремонт в кімнаті де мешкають діти, упорядкувати документи по оформленню будинку у власність. З доданого до вказаного листа наказу Служби у справах дітей Березнегуватської селищної ради від 31.03.2025 року № 14-р (а.с. 19, Т.2) вбачається, що ОСОБА_9 взято на облік, як неповнолітню дитину, яка опинилась у складних життєвих обставинах, а саме: скоєння насильства. Наказом Центру надання соціальних послуг Березнегуватської селищної ради від 07.04.2025 року № 82 (а.с.20, Т.2) призначено соціального працівника відповідального за здійснення соціального супроводу на сім`єю ОСОБА_4 .
Згідно характеристики на ОСОБА_9 від 31.03.2025 року № 41/01-20 (а.с. 21, Т.2) наданої Новосевастопольським ліцеєм Березнегуватської селищної ради, вбачається, що дівчинка навчається у 9 класі. Зарекомендувала себе як дисциплінована, працелюбна та уважна учениця. Має навчальні досягнення середнього та достатнього рівнів. Навчається в міру своїх можливостей. Має довільну пам`ять, тому потребує повторення вивченого. Для виконання нового завдання включається швидко, темп роботи середній. На уроках уважна, але не завжди активна. У Анастасії творча уява, індивідуальність, що проявляється на уроках образотворчого мистецтва, захоплюється малюванням. До виконання громадських доручень ставиться відповідально. З класним колективом склалися добрі відносини. Скромна, стримана, врівноважена, дисциплінована, охайна, має спокійний характер, доброзичлива. Уміє триматися у колективі, завжди керується загальнолюдськими моральними критеріями у ставленні як до власних вчинків, так і до поведінки товаришів. Має вузьке коло друзів, але намагається підтримувати дружні стосунки з однокласниками. Прагне спілкування. Розгублюється у нових обставинах. Важко знайти контакт з незнайомими людьми. Любить своїх рідних. Правила поведінки завжди свідомо виконує, не схильна до протиправної поведінки. Ліцей відвідує постійно, пропусків уроків без поважних причин немає. Конфліктів з однокласниками та вчителями не мала. Наявність шкідливих звичок за час навчання не виявлено. Мати цікавиться навчанням і вихованням доньки. Відвідує класні і загальношкільні батьківські збори, співпрацює з класним керівником.
Факт навчання ОСОБА_9 у 9 класі Новосевастопольського ліцею Березнегуватської селищної ради вбачається також з довідки від 28.03.2025 року № 41/01-20 (а.с. 23, Т.2).
З довідки Виконавчого комітету Березнегуватської селищної ради Миколаївської області від 31.03.2025 року № 44/22-08 (а.с. 24, Т.2) вбачається, що ОСОБА_4 проживає за адресою: АДРЕСА_2 без реєстрації місця проживання та проживає із: співмешканцем, його дітьми та матір`ю, а також донькою – ОСОБА_9 .
Згідно постанови про відібрання зразків від 27.03.2025 року (а.с. 46-47, Т.2) та з огляду на протоколи відібрання зразків для експертного дослідження від 27.03.2025 року (а.с. 48-51, Т.2) вбачається, що у ОСОБА_9 було відібрано зразки крові, букального епітелію, зразки волосся з голови, зразки мазків з порожнини рота, зразки мазків з передвірря піхви для дослідження при проведенні експертиз. 
З постанови слідчого про призначення судово-медичної експертизи від 27.03.2025 року (а.с. 37-38, Т.2) вбачається, призначення судово-медичної експертизи, на вирішення якої поставлено запитання: 
- чи маються у ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тілесні ушкодження, якщо так, то яка їх ступінь, характер, локалізація?
- чи маються на статевих органах ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які-небудь тілесні ушкодження, яка їх кількість, характер, локалізація? 
- чи є ознаки порушення цілісності дівочої пліви у ОСОБА_9 , якщо так, то яка їх давність і механізм утворення? 
- чи припускають властивості пліви ОСОБА_9 , скоєння статевого акту без її порушення? 
- чи є ознаки, які можуть вказувати на насильство, вчинене щодо ОСОБА_9 , з метою скоєння статевого акту, в тому числі оральним способом? 
- чи мала ОСОБА_9 статеві зносини, якщо так, якою є дата останніх статевих зносин? 
- чи маються на статевих органах ОСОБА_9 залишки сперми або крові? 
- чи досягла потерпіла ОСОБА_9 на момент вчинення кримінального правопорушення відносно неї, статевої зрілості? 
- чи жила раніше ОСОБА_9 , до 27.03.2025 року статевим життям?
- чи маються в порожнині рота ОСОБА_9 залишки сперми або крові? 
З висновку експерта № 19, складеного 01.04.2025 року (а.с. 39-40, Т.2) вбачається, що у ОСОБА_9 мають місце тілесні пошкодження у вигляді саден на шиї та правій кисті. Морфологічні особливості та локалізація всіх вищеописаних тілесних ушкоджень, свідчать про те, що вони утворились від неодноразової дії тупого твердого предмету або тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, не менш ніж за 20-24 годин до початку огляду. Ознак, які б вказували на ушкодження дівочої пліви, не виявлено. В даному випадку, враховуючи анатомічні особливості структури дівочої пліви ОСОБА_9 , можливість скоєння статевого акту без порушення цілісності пліви малоймовірна. Ознак, які б вказували на ушкодження дівочої пліви раніше в минулому, не виявлено. На момент дослідження на статевих органах та в порожнині рота залишки сперми чи крові не виявлено. На момент огляду ОСОБА_9 , згідно чинного законодавства, не досягла статевої зрілості. 
Згідно заяви ОСОБА_10 від 27.03.2025 року (а.с. 59, Т.2) остання надає згоду на огляду її домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_1 , а також на огляд автомобіля, марки «Volkswagen Passat», з державним номером НОМЕР_2 , який знаходиться у дворі її домоволодіння та належить ОСОБА_6 .
З огляду на ухвалу слідчого судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 28.03.2025 року у справі № 481/468/25 (а.с. 79-80, Т.2), вбачається надання дозволу на проведення огляду автомобіля, марки «Volkswagen», з державним номером НОМЕР_2 , який перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_6 , який фактично був проведений 27.03.2025 року.
Згідно протоколу огляду місця події від 27.03.2025 року та доданих фототаблиць та додатків (а.с. 56-72), проведеного слідчим території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , у дворі домоволодіння знаходиться автомобіль, марки «Volkswagen Passat», білого кольору, з державним номером НОМЕР_2 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію є ОСОБА_41 . В ході огляду власник домоволодіння повідомила, що вказаний автомобіль перебуває у користуванні її співмешканця ОСОБА_6 . Як пояснила ОСОБА_10 26.03.2025 року близько 21:00 год вона, її співмешканець та племінниця останнього на вказаному транспортному засобі рухались по дорозі в с. Троїцько-Сафонове під керуванням ОСОБА_6 . В подальшому ОСОБА_10 повідомила, що між нею та ОСОБА_6 виник конфлікт та вона залишила вказаний транспортний засіб і пішла додому, а ОСОБА_6 з неповнолітньою ОСОБА_9 залишились в автомобілі. Через деякий час ОСОБА_42 привезли додому сусіди, дівчина була злякана, плакала та повідомила, що ОСОБА_6 її домагався. В ході проведення огляду транспортного засобу було виявлено волосся, яке поміщено до паперового конверту та вилучено, на поверхні тканини сидіння, розташованого посередині заднього сидіння, виявлено сліди речовини невідомого походження, яка при наведенні ультрафіолету відсвічується. З вказаного нашарування виготовлено змив, який поміщено до паперового конверту та вилучено. Аналогічне нашарування виявлено на задній частині підголовника водійського сидіння, з якого виготовлено змив. Який поміщено до паперового конверту та вилучено. Оглядом резинових килимків. Розміщених у задній частині салону автомобіля, на поверхні виявлено нашарування речовини невідомого походження, яка при наведенні ультрафіолетом відсвічується. Два килимки було вилучено з місця огляду. Оглядом передньої частини салону автомобіля, на кермі виявлено нашарування речовини бурого кольору, з якого вилучено змив. 
Згідно постанови про призначення судової імунологічної експертизи від 29.03.2025 року (а.с. 174-175, Т.3) вбачається, що у кримінальному провадженні було призначено імунологічну експертизу, на вирішення якої було поставлено запитання щодо групової належності крові ОСОБА_9 . На виконання клопотання експерта від 08.04.2025 року № 805 (а.с. 176, Т.3) було проведено освідування потерпілої, що вбачається з постанови від 16.04.2025 року (а.с. 177, Т.3), заяви ОСОБА_4 від 16.04.2025 року (а.с. 179, Т.3) про згоду на відібрання зразків крові у потерпілої та протоколу відібрання зразків для експертного дослідження від 16.04.2025 року (а.с. 180, Т.3), а саме – відібрано біологічні зразки крові у потерпілої ОСОБА_12 . 
Згідно висновку експерта № 222 складеного 18.04.2025 року (а.с. 183-186, Т.3) вбачається, що кров ОСОБА_9 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВ0. 
Згідно висновку експерта № 224 складеного 28.04.2025 року (а.с. 204-208, Т.3). проведеної судової імунологічної експертизи на підставі постанови від 29.03.2025 року (а.с. 200-202,Т.3) вбачається, що кров ОСОБА_9 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВ0. В зразках волосся ОСОБА_9 виявлений антиген А ізосерологічної системи АВ0. Об`єкти, вилучені із заднього сидіння автомобіля (об.№1-4) та надані на експертизу, є волоссям людини і походять з голови, об. № 1-3 являються частково фарбованими, стан кореневих кінців всього волосся свідчить про те, що воно було вирване. При порівняльному досліджені об. № 1-3 із зразками волосся ОСОБА_9 виявлена схожість за основними морфологічними (довжиною, кольором, характером пігменту, станом фарбування, малюнком кутикули) та серологічними ознаками (в об. № 1-3 виявлений антиген А ізосерологічної системи АВ0), що дає можливість не виключити їх походження від ОСОБА_9 .
Згідно висновку експерта № 14 «ж» складеного 04.04.2025 року (а.с. 213-214, Т.3), проведеної судово-медичної експертизи на підставі постанови від 28.03.2025 року (а.с. 211-212, Т.3), вбачається, що в крові ОСОБА_6 виявлений етиловий спирт у кількості 0,80%.
Згідно постанови від 07.04.2025 року (а.с. 218-220, Т.3) та на підставі заяви ОСОБА_4 від 16.04.2025 року (а.с. 221, Т.3) у кримінальному провадженні була призначена комплексна судово психолого-психіатрична експертиза на вирішення якої поставлено запитання: 
- чи має ОСОБА_9 відхилення в психічному розвитку, які не є виявами психічного захворювання? Якщо має, то якими саме їх ознаки? 
- чи здатна ОСОБА_9 з урахуванням її емоційного стану, індивідуально-психологічних особливостей та рівня розумового розвитку правильно (адекватно) сприймати обставини, що мають значення у справі, і давати про них відповідні (адекватні) показання? 
- чи вплинули і яким чином індивідуальні властивості психічних процесів ОСОБА_9 , а саме, пам`ять, увага, сприймання, мислення, особливості емоційних реакцій на адекватність сприйняття нею особливостей та змісту ситуації (її зґвалтування ОСОБА_6 ), що досліджується у справі, на їх відтворення у показаннях? 
- чи здатна потерпіла ОСОБА_9 , виходячи з рівня її розумового розвитку, вікових, індивідуально-психологічних особливостей і емоційного стану правильно розуміти характер та значення скоєних з нею дій та чинити їм опір? 
- чи є ситуація, що досліджується в даному кримінальному провадженні психотравмувальною для ОСОБА_9 .? 
- чи наявні психологічні ознаки переживання у ОСОБА_9 психотравмувальної ситуації? Якщо так, то в чому вони проявляються? 
- які основні індивідуально-психологічні особливості притаманні потерпілій ОСОБА_9 .? 
- чи страждала раніше і чи страждає на теперішній час ОСОБА_9 якимось психічним захворюванням, якщо так, то яким саме?
Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 120 від 02.05.2025 року (а.с. 222-235, Т.3), вбачається наступне: 
1. ОСОБА_9 виявляє відхилення у психічному розвитку, які не є виявами психічного захворювання – соціальну педагогічну занедбаність, що обумовлена недостатньою, неефективною педагогічною діяльністю, та виховними умовами в родині, що призвело до труднощів соціалізації, зниженій мотивації до навчання та прогалинах в загальноосвітніх знаннях, зниженій самооцінці. 2-3. ОСОБА_9 з урахуванням її емоційного стану, індивідуально-психологічних особливостей та рівня розумового розвитку правильно (адекватно) здатна сприймати обставини, що мають значення у провадженні, давати про них відповідні показання. Індивідуально-психологічних особливостей, які суттєво вплинули на характер її показань у справі, зокрема підвищеної схильності до фантазування, відхилень у сприйнятті і розумінні певних явищ, підвищеної сугестивності (навіюваності), не виявлено у неї. Не виявлено у неї й вираженої (патологічної) схильності до фантазування та навіювання.
4. ОСОБА_9 , виходячи з рівня її розумового розвитку, вікових, індивідуально-психологічних особливостей і емоційного стану, здатна правильно розуміти характер та значення скоєних з нею дій. Виявлені індивідуально-психологічні особливості підекспертної: чутливість, знижена товариськість, інтровертованість, невпевненість в собі, схильність до побоювань, легкість виникнення стану тривоги та емоційний стан на час обставин, що мають значення для кримінального провадження – стресовий, обумовлений діями підозрюваного, були підґрунтям для пасивно – підкорювального типу поведінки.
5-6. Ситуація, що досліджується в даному кримінальному провадженні є психотравмувальною для ОСОБА_9 . Вона сприяла руйнуванню почуття родинної захищеності, призвела до актуального стресу з переживанням дитиною приниження, розгублення, страху, огиди, порушила гармонійний психологічний розвиток, погіршила якість життя, є несприятливими наслідками для її психосексуального розвитку. Це свідчить, що їй спричинені моральні (психологічні) страждання.
7. Загальний інтелектуальний рівень ОСОБА_9 в межах низької вікової норми з явищами соціально-педагогічної занедбаності. Має низьку самооцінку та значні проблеми з соціалізацією, слабку нервову систему. За темпераментом ближче до флегматичного типу. В неї виявлений високий рівень особистісної тривожності. Вона сором`язлива, боязлива, що загалом є причинами недостатньої товариськості, комунікабельності, взаємин з однолітками та дорослими, невизначеності соціальної позиції у колективі. Для неї характерні чутливість, гуманність, вміння співчувати іншим, доброзичливість.
Крім цього, судом було досліджено також наступні документи, які не було покладено в основу висновку суду про винуватість обвинуваченого.
Так, згідно постанови про проведення досудового розслідування по кримінальному провадженні групою слідчих від 27.03.2025 року (а.с. 246. Т.1), було визначено склад групи слідчих, яким доручено провести досудове розслідування кримінального провадження № 12025152270000230 від 27.03.2025 року.
Згідно поданої заяви від 27.03.2025 року (а.с. 10. Т.2), ОСОБА_4 просить слідчого визнати її законним представником потерпілої ОСОБА_9 . Постановою від 27.03.2025 року (а.с. 11 Т.2) ОСОБА_43 було залучено у кримінальному провадженні як законного представника потерпілої ОСОБА_9 . До постанови додано копію свідоцтва про народження ОСОБА_9 (а.с. 13. Т.2), серії НОМЕР_5 , виданого виконкомом Новоукраїнської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області 11.08.2010 року, з якого вбачається, що ОСОБА_9 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Згідно заяви ОСОБА_4 від 27.03.2025 року (а.с. 25, Т.2), остання добровільно надає слідчому одяг дочки – ОСОБА_9 , а саме: штани чорного кольору та светр чорного кольору, в які донька була одягнена 26 березня 2025 року під час вчинення відносно неї дій сексуального характеру пов`язаних із оральним проникненням в її тіло.
З протоколу огляду предметів від 27.03.2025 року (а.с. 26-33, Т.2) з доданими до нього зображеннями, вбачається, що слідчий провів огляд речей потерпілої ОСОБА_9 , а саме: штанів та светру, за результатами якого було виявлено: плями невизначеної форми на обох манжетах светру світлого кольору та на передній частині светру на відстані 5 см від горловини; на лівій штанині штанів, спереду вище коліна маються плями невідомої речовини світлого кольору невизначеної форми, у найдовшій частині - 7 см, в найширшій частині - 2,5 см.; під даною плямою, на відстані 4 см мається пляма невідомої речовини світлого кольору довжиною 2 см, шириною 0,5 см невизначеної форми. За результатами огляду, вказані речі було вилучено.
Згідно заяви ОСОБА_4 від 27.03.2025 року (а.с.34, Т.2), нею було надано дозвіл слідчому на проведення медичним працівником огляду ОСОБА_9 , згідно заяви ОСОБА_4 від 27.03.2025 року (а.с. 36, Т.2) на відібрання біологічного матеріалу у дитини (зразки крові, мазку з піхви і ротової порожнини, букального епітелію), а згідно заяви ОСОБА_4 від 28.03.2025 року (а.с.52, Т.2) надано дозвіл на відібрання біологічних зразків у ОСОБА_9 . Згідно медичної довідки від 27.03.2025 року (а.с. 35, Т.2) оглядом ОСОБА_9 встановлено, що тілесних ушкоджень не виявлено, пошкоджень статевих органів не виявлено, зібрано біологічний матеріал.
Згідно постанови про визнання речових доказів та визначення місця їх перебування від 27.03.2025 року (а.с. 73-74, Т.2), два напольних коврика із задньої частини салону із нашаруванням слідів біологічного походження, фрагмент волосся жіночого фарбованого із заднього сидіння, змив слідів біологічного походження із заднього пасажирського сидіння, змив слідів біологічного походження із задньої частини підголовника водійського сидіння та змив з керма зі слідами нашарування РБК визнано речовими доказами.
Згідно ухвали слідчого судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 31.03.2025 року у справі № 481/468/25 (а.с. 84-86, Т.2) вбачається накладення арешту у вигляді заборони користування, розпорядження майном, яке було вилучене 27.03.2025 року в ході огляду автомобіля, марки «Volkswagen», з державним номером НОМЕР_2 , який перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_6 , а саме: 
- два напольних коврика із задньої частини салону із нашаруванням слідів біологічного походження;
- фрагмент волосся жіночого фарбованого із заднього сидіння; 
- змив слідів біологічного походження із заднього пасажирського сидіння; 
- змив слідів біологічного походження із задньої частини підголовника водійського сидіння; 
- змив з керма зі слідами нашарування РБК визнано речовими доказами.
Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 27.03.2025 року та доданих до нього фототаблиць (а.с. 87-91, Т.2) за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення. передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України було затримано ОСОБА_6 та вилучено речі затриманого, а саме: куртка, штани, кофта, шкарпетки, футболка, труси, чоботи.
Згідно постанови про визнання в якості речового доказу від 27.03.2025 року (а.с. 100-102, Т.2), вилучені речі в ході затримання ОСОБА_6 визнано речовими доказами, а саме: 
шкарпетки, чорного кольору; труси чорного кольору у клітинку білого кольору; пара берців зеленого кольору; футболка чорного кольору з написом «PUMA»; светр чорного кольору з написом «carpediem» із рукавами темно-зеленого кольору; куртка комуфляжна; спортивні штани чорного кольору.
Ухвалою слідчого судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 31.03.2025 року у справі № 481/468/25 (а.с. 106-107, Т.2) було накладено арешт у вигляді заборони користування, розпорядження майном, яке 27.03.2025 року вилучено в ході особистого обшуку ОСОБА_6 під час його затримання, а саме: шкарпетки, чорного кольору; труси чорного кольору у клітинку білого кольору; пара берців зеленого кольору; футболка чорного кольору з написом «PUMA»; светр чорного кольору з написом «carpediem» із рукавами темно-зеленого кольору; куртка комуфляжна; спортивні штани чорного кольору.
Згідно постанови від 27.03.2025 року (а.с. 108-109, Т.2) вбачається проведення освідування ОСОБА_6 для з`ясування питання щодо наявності слідів кримінального правопорушення, а саме, наявність тілесних ушкоджень, їх кількість, механізм отримання, локалізація, вид травматичної дії, від якої утворились тілесні ушкодження, та який проміжок часу пройшов з моменту отримання тілесних ушкоджень до моменту освідування, ознак вступу в статевий зв`язок, якщо так, то який проміжок часу пройшов з моменту вступу в статевий зв`язок до моменту освідування. Доручено відібрання біологічних зразків, а саме: мазок з порожнини рота, мазок голівки статевого члена, мазок вічка сечівника та відбиток голівки статевого члена у ОСОБА_6 .
Згідно висновку експерта № 20 від 02.04.2025 року (а.с. 110, Т.2) у ОСОБА_6 мають місце тілесні пошкодження у вигляді саден на лівій руці. Морфологічна характеристика та локалізація вищеописаних тілесних ушкоджень свідчить про те, що вони утворились внаслідок не менше двох ударних дій тупим твердим предметом або тупими твердими предметами, з обмеженою контактуючою поверхнею, з давністю утворення не менше 2-3 доби до часу огляду. Судово-медичні дані, які б дозволили більш достовірно встановити характеристики травмуючого предмету та давність заподіяння, відсутні. 
Згідно постанови від 27.03.2025 року (а.с. 110-111, Т.2) та протоколів відібрання зразків для експертного дослідження від 27.03.2025 року (а.с.112-116, Т.2) вбачається відібрання зразків крові, букального епітелію, змивів з обох рук (окремо з правої та лівої), змивів нігтьових пластин з обох рук (окремо з правої та лівої), мазку з порожнини рота, мазку голівки статевого органу, мазку вічка сечівника та відбитку голівки статевого органу у ОСОБА_6 .
З постанови про визнання в якості речового доказу від 27.03.2025 року (а.с. 117, Т.2) вбачається, що мазок з порожнини рота на два скла, які відібрано 27.03.2025 року у затриманого ОСОБА_6 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.
Постановою від 29.03.2025 року (а.с. 119-121, Т.2) призначено судову генетичну експертизу на вирішення якої поставлено запитання: 
- які генетичні ознаки букального епітелію потерпілої ОСОБА_9 .? 
- які генетичні ознаки букального епітелію підозрюваного ОСОБА_6 .? 
- чи є в мазках з вмістом порожнини роту потерпілої ОСОБА_9 кров людини, клітини з ядрами та сперма? Якщо так, то встановити генетичні ознаки. 
- чи збігаються генетичні ознаки крові людини, клітин з ядрами та сперми, що виявлені в мазках з вмістом порожнини роту потерпілої ОСОБА_9 , з генетичними ознаками підозрюваного ОСОБА_6 .? 
- чи збігаються генетичні ознаки крові людини, клітин з ядрами, що виявлені в мазках з вмістом порожнини роту потерпілої ОСОБА_9 з генетичними ознаками потерпілої ОСОБА_9 .?
Згідно висновку експерта від 01.05.2025 року № СЕ-19/115-25/5272-БД (а.с. 124-137, Т.2) вбачається, що генетичні ознаки клітин з ядрами без домішки крові та сперми, виявлених у мазках з ротової порожнини ОСОБА_9 «1», «2» (об`єкти №№ 3,4) збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію потерпілої ОСОБА_9 (об`єкт № 1) та не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_6 (об`єкт № 2). Походження генетичних ознак клітин з ядрами без домішки крові людини та сперми, виявлених у мазках з ротової порожнини ОСОБА_9 «1», «2» (об`єкти №№ 3,4) від підозрюваного ОСОБА_6 виключається.
З постанови про визнання в якості речового доказу від 10.05.2025 року (а.с. 138-139, Т.2) вбачається, що зразки букального епітелію підозрюваного ОСОБА_6 , зразки букального епітелію потерпілої ОСОБА_9 та мазки з порожнини роту на 2 скла останньої, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.
З постанови про визнання в якості речового доказу від 10.05.2025 року (а.с. 173-174, Т.2) вбачається, що зрізи нігтьових пластин з правої та лівої рук підозрюваного ОСОБА_6 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.
З постанови про визнання в якості речового доказу від 10.05.2025 року (а.с. 175-176, Т.2) вбачається, що мазок голівки статевого члена на два скла, мазок вічка сечівника на два скла та відбиток голівки статевого члена на два скла, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.
Згідно висновку експерта від 07.05.2025 року № СЕ-19/115-25/5299-БД (а.с. 179-190, Т.2). проведеного на підставі постанови від 29.03.2025 року (а.с. 191-193, Т.2) вбачається, що у піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластин з правої руки підозрюваного ОСОБА_6 (об`єкт № 1) виявлено клітини з ядрами без домішки крові людини та встановлено їх генетичні ознаки. У піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластин лівої руки підозрюваного ОСОБА_6 (об`єкт № 2) виявлено поодинокі клітини з ядрами без домішки крові людини, генетичні ознаки яких не встановлено у зв`язку з недостатньою кількістю та/або деградацією біологічного матеріалу. Генетичні ознаки клітин з ядрами без домішки крові людини, виявлених у піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластин з правої руки підозрюваного ОСОБА_6 (об`єкт № 1) збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_6 та не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію потерпілої ОСОБА_9 . Походження генетичних ознак клітин з ядрами без домішки крові людини, виявлених у піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластин з правої руки підозрюваного ОСОБА_6 (об`єкт № 1) від потерпілої ОСОБА_9 виключається. 
Згідно висновку експерта від 02.05.2025 року № СЕ-19/115-25/5274-БД (а.с. 196-210, Т.2) проведеного на підставі постанови від 29.03.2025 року (а.с. 211-213, Т.2) вбачається, що у мазках «1», «2» з вічка ОСОБА_6 (об`єкти №№ 3,4) змиві-мазку з вічка сечівника ОСОБА_6 (об`єкт № 5) виявлено клітини з ядрами без домішки крові людини та сперми та встановлено їх генетичні ознаки. У мазку «1» з голівки статевого члена ОСОБА_6 (об`єкт № 1), відбитках «1», «2» з голівки статевого члена ОСОБА_6 (об`єкти №№ 6,7) виявлено клітини з ядрами без домішки крові людини та сперми та встановлено їх генетичні ознаки, які є змішаними та для ідентифікації непридатними. У мазку «2» з голівки статевого члена ОСОБА_6 (об`єкт № 2) виявлено поодинокі клітини з ядрами без домішки крові людини та сперми, генетичні ознаки яких не встановлено у зв`язку з недостатньою кількістю біологічного матеріалу. Генетичні ознаки клітин з ядрами без домішки крові людини та сперми, виявлених у мазку «2» з вічка сечівника ОСОБА_6 (об`єкт № 4), змиві-мазку з вічка сечівника ОСОБА_6 (об`єкт № 5) збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_6 та не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію потерпілої ОСОБА_9 . Походження генетичних ознак клітин з ядрами без домішки крові людини та сперми, виявлених у мазку «2» з вічка ОСОБА_6 (об`єкт № 4), змиві-мазку з вічка сечівника ОСОБА_6 (об`єкт № 5) від потерпілої ОСОБА_9 виключається. Генетичні ознаки клітин з ядрами без домішки крові людини та сперми, виявлених у мазку «1» з вічка ОСОБА_6 (об`єкт № 3) є змішаними та можуть бути придатні для ідентифікації лише за домінуючим ДНК-профілем. Генетичні ознаки клітин з ядрами без домішки крові людини та сперми, що домінують в об`єкті № 3 збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_6 та не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію потерпілої ОСОБА_9 . Походження домінуючих генетичних ознак клітин з ядрами без домішки крові людини та сперми, виявлених у мазку «1» з вічка сечівника ОСОБА_6 (об`єкт № 3) від потерпілої ОСОБА_9 виключається.
Висловитись про походження генетичних ознак клітини з ядрами без домішки крові людини та сперми, виявлених у мазку «1» з голівки статевого члена ОСОБА_6 (об`єкт № 1), відбитках «1», «2» голівки статевого члена ОСОБА_6 (об`єкти №№ 6,7) від потерпілої ОСОБА_9 , підозрюваного ОСОБА_6 не представляється за можливе.
Згідно висновку експерта від 02.05.2025 року № СЕ-19/115-25/5696/БД (а.с. 219-230, Т.2), проведеної на підставі постанови від 29.03.2025 року (а.с. 214-216, Т.2) вбачається, що у змиві з правої руки підозрюваного ОСОБА_6 (об`єкт № 1), у змиві з лівої руки підозрюваного ОСОБА_6 (об`єкт № 2) виявлено клітини з ядрами без домішки крові людини та встановлено їх генетичні ознаки. ДНК-профілі клітин з ядрами без домішки крові людини виявлених у змиві з правої руки підозрюваного ОСОБА_6 (об`єкт № 1), клітин з ядрами без домішки крові людини, виявлених у змиві з лівої руки підозрюваного ОСОБА_6 (об`єкт № 2), збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками підозрюваного ОСОБА_6 та не збігаються з генетичними ознаками потерпілої ОСОБА_9 .
Згідно постанови від 10.05.2025 року (а.с. 231-232. Т.2) визнано речовими доказами відібрані 27.03.2025 року у підозрюваного ОСОБА_6 , змиви з правої руки та змиви з лівої руки. 
Згідно висновку експерта від 07.05.2025 року № СЕ-19/115-25/5275-БД (а.с. 238-250, Т.2) проведеної експертизи на підставі постанови від 29.03.2025 року (а.с. 233-235, Т.2) вбачається, що на футболці (об`єкт № 4) виявлено клітини з ядрами з домішкою крові людини без домішки сперми та встановлено їх генетичні ознаки. На чоловічих трусах (об`єкт № 3) виявлено клітини з ядрами без домішки крові людини, з домішкою сперми та встановлено їх генетичні ознаки. На футболці (об`єкт № 5) виявлено клітини з ядрами без домішки крові людини та сперми та становлено їх генетичні ознаки. На футболці (об`єкт № 6) виявлено клітини з ядрами без домішки крові людини та сперми, на чоловічих трусах (об`єкт № 2) виявлено клітини з ядрами без домішки крові людини з домішкою сперми, на чоловічих трусах (об`єкт № 1) виявлено клітини з ядрами з домішкою крові людини та сперми та встановлено їх генетичні ознаки, які є змішаними та для ідентифікації не придатні. Генетичні ознаки клітин з ядрами з домішкою крові людини без домішки сперми виявленої на футболці (об`єкт № 4), збігаються з генетичними ознаками зразків букального епітелію підозрюваного ОСОБА_6 та не збігаються з генетичними ознаками зразків букального епітелію потерпілої ОСОБА_9 . Ймовірність походження даних генетичних ознак від підозрюваного ОСОБА_6 становить не менше 99,99999999%. Походження генетичних ознак клітин з ядрами з домішкою крові людини без домішки сперми виявленої на футболці (об`єкт № 4), від потерпілої ОСОБА_9 виключається. Генетичні ознаки клітин з ядрами без домішки крові людини, з домішкою сперми виявленої на чоловічих трусах (об`єкт № 3) та клітин з ядрами без домішки крові людини та сперми виявленої на футболці (об`єкт № 5) є змішаними та можуть бути придатні для ідентифікації лише за домінуючим ДНК-профілем. Генетичні ознаки клітин з ядрами без домішки крові людини, з домішкою сперми на чоловічих трусах (об`єкт № 3) та клітин з ядрами без домішки крові людини та сперми виявленої на футболці (об`єкт № 5), збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_6 та не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію потерпілої ОСОБА_9 . Походження генетичних ознак клітин з ядрами без домішки крові людини, з домішкою сперми виявленої на чоловічих трусах (об`єкт № 3) та клітин з ядрами без домішки крові людини та сперми виявленої на футболці (об`єкт № 5), від потерпілої ОСОБА_9 виключається. 
Згідно постанови від 10.05.2025 року (а.с. 1-2, Т.3) речові докази, а саме: труси чорного кольору у клітинку білого кольору, футболку чорного кольору з написом «PUMA» передано до кімнати зберігання речових доказів ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області.
Згідно висновку експерта від 06.05.2025 року № СЕ-19/115-25/5298-БД (а.с. 8-20, Т.3), проведеної судової молекулярно-генетичної експертизи на підставі постанови від 29.03.2025 року (а.с. 3-5, Т.3) вбачається, що на спортивних штанах (об`єкти №№ 11,12) виявлено клітини з ядрами без домішки крові людини та сперми та встановлено їх генетичні ознаки. На светрі (об`єкти №№ 1-5), на спортивних штанах (об`єкти №№ 9,10) виявлено клітини з ядрами без домішки крові людини та сперми та встановлено їх генетичні ознаки, які є змішаними та для ідентифікації непридатними. На спортивних штанах (об`єкти №№6,7) виявлено клітини з ядрами з домішкою сперми та без домішки крові людини та встановлено їх генетичні ознаки, які є змішаними та для ідентифікації непридатними. На спортивних штанах (об`єкт № 8) виявлено поодинокі клітини з ядрами без домішки крові людини та сперми, генетичні ознаки яких не встановлено у зв`язку з недостатньою кількістю біологічного матеріалу. Генетичні ознаки клітин з ядрами без домішки крові людини та сперми, виявлених на спортивних штанах (об`єкти №№ 11,12), є змішаними та можуть бути придатні для ідентифікації лише за домінуючим ДНК-профілем. Генетичні ознаки клітин без домішки крові та сперми, що домінують в об`єктах №№ 11,12, збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_6 та не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію потерпілої ОСОБА_9 . Походження домінуючих генетичних ознак клітин з ядрами без домішки крові людини та сперми, виявлених на спортивних штанах (об`єкти №№ 11,12) від потерпілої ОСОБА_9 виключається. Висловитись про походження генетичних ознак клітин з ядрами без домішки крові людини та сперми виявлених на светрі (об`єкти №№ 1-5), на спортивних штанах (об`єкти №№ 9,10), клітин з ядрами з домішкою сперми та без домішки крові виявлених на спортивних штанах (об`єкти №№ 6,7) від потерпілої ОСОБА_9 не представляється можливим.
Згідно постанови від 10.05.2025 року (а.с. 21-22, Т.3) речові докази, а саме: светр чорного кольору з написом «carpediem» та спортивні штани чорного кольору, передано до кімнати зберігання речових доказів ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області.
Згідно висновку експерта від 02.05.2025 року № СЕ-19/115-25/5282-БД (а.с. 28-37, Т.3), проведеної судової молекулярно-генетичної експертизи на підставі постанови від 29.03.2025 року (а.с. 23-25, Т.3) вбачається, що на шкарпетці «1», «2» (об`єкти №№ 1,2) виявлено клітини з ядрами без домішки крові людини та сперми та встановлено їх генетичні ознаки. На берці на праву ногу (об`єкти №№ 4,5), берці на ліву ногу (об`єкти №№ 6,8) виявлено поодинокі клітини з ядрами без домішки крові людини та сперми, генетичні ознаки яких не встановлено у зв`язку з недостатньою кількістю біологічного матеріалу. На берці на праву ногу (об`єкт № 3), берці на ліву ногу (об`єкт № 7) виявлено поодинокі клітини з ядрами без домішки крові людини та сперми встановити генетичні ознаки яких не представляється за можливе у зв`язку з надзвичайно низьким вмістом (або відсутності) ДНК в даних об`єктах. Висловитись про походження генетичних ознак клітини з ядрами без домішки крові людини та сперми, виявлених «1», «2» (об`єкти №№ 1, 2) від підозрюваного ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_9 не представляється можливим.
Згідно постанови від 07.05.2025 року (а.с. 38-39, Т.3) речові докази, а саме: шкарпетки чорного кольору та пару берців зеленого кольору, передано до кімнати зберігання речових доказів ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області.
Згідно висновку експерта від 06.05.2025 року № СЕ-19/115-25/5276-БД (а.с.83-93, Т.3), проведеної судової молекулярно-генетичної експертизи на підставі постанови від 29.03.2025 року (а.с. 78-80, Т.3), вбачається, що на светрі (об`єкти №№ 1,5,6,7) виявлено клітини з ядрами без домішок сперми та крові людини, на светрі (об`єкт № 4) виявлено клітини з ядрами з домішкою крові людини та без домішки сперми, та встановлено їх генетичні ознаки. На светрі (об`єкт № 2) виявлено клітини з ядрами без домішок сперми та крові людини та встановлено їх генетичні ознаки, які є змішаними та для ідентифікації непридатними. На светрі (об`єкт № 3) виявлено поодинокі клітини з ядрами без домішок сперми та крові людини, генетичні ознаки яких не встановлено, у зв`язку з недостатньою кількістю біологічного матеріалу. Генетичні ознаки клітин без домішок сперми та крові, виявлених на светрі (об`єкти №№ 1,5), клітин з домішкою крові та без домішки сперми, виявлених на светрі (об`єкт № 4), збігаються між собою, збігаються з ОСОБА_9 та не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_6 . Ймовірність походження даних генетичних ознак від потерпілої ОСОБА_9 становить не менше ніж 99,99999999%. Походження генетичних ознак клітин без домішок сперми та крові, виявлених на светрі (об`єкти № 1,5). Клітин з домішкою крові та без домішки сперми, виявлених на светрі (об`єкт № 4), від підозрюваного ОСОБА_6 виключається. Генетичні ознаки клітин без домішок сперми та крові, виявлених на светрі (об`єкти №№ 6,7), є змішаними та можуть бути придатними для ідентифікації лише за домінуючим ДНК-профілем. Генетичні ознаки клітин без домішок сперми та крові, що домінують серед змішаних генетичних ознак в об`єктах №№ 6,7, збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію потерпілої ОСОБА_9 та не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_6 . Походження домінуючих генетичних ознак клітин без домішок сперми та крові, виявлених на светрі (об`єкти №№ 6,7), від підозрюваного ОСОБА_6 виключається. Висловитись про походження генетичних ознак клітин з ядрами без домішок сперми та крові людини, виявлених на светрі (об`єкт № 2), від потерпілої ОСОБА_9 від підозрюваного ОСОБА_6 не представляється за можливе. 
Згідно постанови від 10.05.2025 року (а.с. 94-95, Т.3) светр потерпілої ОСОБА_9 , в який вона була одягнена 26.03.2025 року визнано речовим доказом та передано до кімнати зберігання речових доказів ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області.
Згідно висновку експерта від 06.05.2025 року № СЕ-19/115-25/5297-БД (а.с. 102-112, Т.3), проведеної судової молекулярно-генетичної експертизи на підставі постанови від 29.03.2025 року (а.с. 97-99, Т.3), вбачається, що на штанах (об`єкт № 1) виявлено клітини з ядрами з домішкою крові людини, без домішки сперми та встановлено їх генетичні ознаки. На штанах (об`єкти №№ 2-5) виявлено клітини з ядрами без домішки крові людини та сперми, встановлено їх генетичні ознаки, які є змішаними та для ідентифікації непридатними. ДНК-профіль клітин з ядрами з домішкою крові людини, без домішки сперми виявлених на штанах (об`єкт № 1) збігається з ДНК-профілем зразка букального епітелію потерпілої ОСОБА_9 та не збігається з генетичними ознаками зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_6 . Ймовірність походження даного ДНК-профілю від потерпілої ОСОБА_9 становить не менше ніж 99,99999999%. Походження клітин з ядрами з домішкою крові людини, без домішки сперми виявлених на штанах (об`єкт № 1) від підозрюваного ОСОБА_6 виключається. Висловитись про походження генетичних ознак клітин з ядрами без домішки крові людини та сперми виявлених на штанах (об`єкти № 2-5) від потерпілої ОСОБА_9 та підозрюваного ОСОБА_6 не представляється за можливе.
Згідно постанови від 10.05.2025 року (а.с. 113-114, Т.3) штани, в кількості одна одиниця, потерпілої ОСОБА_9 , в які вона була одягнена 26.03.2025 року визнано речовим доказом та передано до кімнати зберігання речових доказів ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області.
Згідно з висновком експерта від 05.05.2025 року № СЕ-19/115-25/5273-БД (а.с. 121-130, Т.3), проведеної судової молекулярно-генетичної експертизи від 29.03.2025 року (а.с. 116-118, Т.3) вбачається, що у змиві з керма транспортного засобу, марки «Volkswagen» (об`єкт № 1) виявлено клітини з ядрами з домішкою крові людини та встановлено їх генетичні ознаки. Генетичні ознаки клітин з ядрами з домішкою крові людини виявлених у змиві з керма транспортного засобу, марки «Volkswagen» (об`єкт № 1) збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_6 . Ймовірність походження даних генетичних ознак від підозрюваного ОСОБА_6 становить не менше ніж 99,99999999%.
З постанови від 10.05.2025 року (а.с. 131-132, Т.3) вбачається, що змив з керма автомобіля, марки «Volkswagen», вилучений 27.03.2025 року передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області.
Згідно висновку експерта від 02.05.2025 року № СЕ-19/115-25/5489-БД (а.с. 139-151, Т.3), проведеної судової молекулярно-генетичної експертизи від 29.03.2025 року (а.с. 134-136, Т.3). вбачається, що у змиві із задньої частини підголовника водійського сидіння транспортного засобу, марки «Volkswagen», з д.н.з. НОМЕР_2 (об`єкт № 2) виявлено клітини з ядрами без домішки крові людини та сперми та встановлено їх генетичні ознаки. У змиві із задньої частини підголовника водійського сидіння транспортного засобу, марки «Volkswagen» з д.н.з. НОМЕР_2 (об`єкт № 1) виявлено клітини з ядрами без домішки крові людини та сперми та встановлено їх генетичні ознаки. які є змішаними та для ідентифікації не придатні. Генетичні ознаки клітин з ядрами без домішки крові та сперми, виявлених у змиві із задньої частини підголовника водійського сидіння транспортного засобу, марки «Volkswagen» з д.н.з. НОМЕР_2 (об`єкт № 2) не збігаються з генетичними ознаками зразків букального епітелію потерпілої ОСОБА_9 та підозрюваного ОСОБА_6 та належить невстановленій особі жіночої генетичної статті. Походження генетичних ознак клітин з ядрами без домішки крові людини та сперми, виявлених у змиві із задньої частини підголовника водійського сидіння транспортного засобу, марки «Volkswagen» з д.н.з. НОМЕР_2 (об`єкт № 2) від потерпілої ОСОБА_9 та підозрюваного ОСОБА_6 виключається. Висловитись про походження генетичних ознак клітин з ядрами без домішки крові людини та сперми, виявлених у змиві із задньої частини підголовника водійського сидіння транспортного засобу, марки «Volkswagen» з д.н.з. НОМЕР_2 (об`єкт № 1) від потерпілої ОСОБА_9 та підозрюваного ОСОБА_6 не представляється за можливе.
З постанови від 10.05.2025 року (а.с. 152, Т.3) вбачається, що змив із заднього пасажирського сидіння, змив із задньої частини підголовника водійського сидіння, що вилучені 27.03.2025 року з автомобіля, марки «Volkswagen» передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області.
Згідно висновку експерта від 05.05.2025 року № СЕ-19/115-25/5283-БД (а.с. 159-168, Т.3), проведеної судової молекулярно-генетичної експертизи від 10.05.2025 року (а.с. 152, Т.3), вбачається, що на килимку «1» (об`єкт № 4), на килимку «2» (об`єкт № 8) виявлено поодинокі клітини з ядрами без домішки крові людини та сперми, генетичні ознаки яких не встановлено у зв`язку з недостатньою кількістю біологічного матеріалу. На килимку «1» (об`єкти № 5-7) виявлено поодинокі клітини з ядрами без домішки крові людини та сперми, встановити генетичні ознаки яких не представляється за можливе у зв`язку з надзвичайно низьким вмістом (або відсутністю) ДНК в даних об`єктах. 
З постанови від 10.05.2025 року (а.с. 169-170, Т.3) вбачається, що два напольних резинових коврика із задньої частини салону автомобіля, марки «Volkswagen», що вилучені 27.03.2025 року, передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області.
Згідно постанови від 28.04.2025 року (а.с. 187-188, Т.3) визнано речовими доказами зразки крові потерпілої ОСОБА_9 та передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області.
Згідно висновку експерта № 223 складеного 08.04.2025 року (а.с. 194-196, Т.3). проведеної судової імунологічної експертизи на підставі постанови від 29.03.2025 року (а.с. 190-192,Т.3) вбачається, що на 2-х предметних скельцях (мазках) (об`єкти № 1,2) та фрагменті марлевої серветки (об`єкт № 3) з вмістом передвірря піхви ОСОБА_9 , наданих на експертизу, сперматозоїди та кров не знайдені. 
Згідно постанови від 28.04.2025 року (а.с. 197-198, Т.3) визнано речовими доказами мазки з передвірря піхви та передано до кімнати зберігання речових доказів ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області.
Згідно постанови від 28.04.2025 року (а.с. 209-210, Т.3) визнано речовими доказами мазки зразки волосся з голови потерпілої ОСОБА_9 та до кімнати зберігання речових доказів ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області.
В ході судового розгляду, сторона захисту відмовилась від необхідності допиту заявленого нею свідка ОСОБА_44 та від клопотання про призначення повторної судово-медичної експертизи, у зв`язку із чим, судом відповідний свідок не допитувався та заявлене клопотання не вирішувалось.
Оцінюючи отримані докази та покази потерпілої та свідків, суд вважає їх такими, що доводять подію кримінального правопорушення, вчинення якого інкриміновано обвинуваченому ОСОБА_6 . Зокрема, отримані судом докази та покази узгоджуються між собою та чітко, беззаперечно вказують на наявність таких обставин, як: перебування потерпілої та обвинуваченого наодинці в автомобілі, який належав обвинуваченому на задньому сидінні, крики потерпілої та заклики по-допомогу, втеча потерпілої з автомобіля після появи та за допомогою сторонніх осіб, невідкладне повідомлення свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_22 та ОСОБА_10 про вчинене зґвалтування ОСОБА_6 , повідомлення, при першій можливості, матері потерпілої про вчинене зґвалтування ОСОБА_6 , повідомлення орган поліції про вчинене кримінальне правопорушення, а також наявність зовнішніх підтверджень, а саме, пошкодження шиї потерпілої та вирване волосся, яке було знайдено в автомобілі обвинуваченого, відсутність у потерпілої схильності до фантазування, навіюваності чи викривленого сприйняття. Суд також враховує наслідки пережитої потерпілою події, а саме: плач, пригніченість, сумність, боязнь за власну безпеку, що обумовило бажання потерпілої переховуватись від свого кривдника в кімнаті з ОСОБА_44 та боязнь залишатися наодинці, на що фактично вказали свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_45 , а в подальшому - лікування та отримання психологічної допомоги, стан закритості та суму, на що вказав свідок ОСОБА_24 . 
Наведені обставини та факти у своїй сукупності дають суду можливість прийти до висновку, про доведеність обвинувачення та спростування версії подій обвинуваченого на основі як прямих так і непрямих доказів, що вказують на обставини вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення відносно потерпілої. При цьому, оцінюючи версію сторони захисту щодо можливого корисного мотиву обмови потерпілою особою обвинуваченого ОСОБА_6 суд вважає її хибною, оскільки: не встановлено очевидного мотиву для обмови, узгодженості дій матері та потерпілої, вбачається наявність психоемоційних наслідків для потерпілої протягом тривалого часу після події. Характеристика особи потерпілої на момент вчинення відносно неї кримінального правопорушення вказує, що дівчинка сором`язлива, незаймана та не вміє йти на контакт як з однолітками так і дорослими. Вказані риси дитини з урахуванням її малолітнього віку не дають суду підстав вважати можливою версію сторони захисту щодо пропонування інтимних послуг за ноутбук своєму дядькові зі сторони потерпілої. 
Щодо зауваження сторони захисту про відсутність доведеності факту проникнення статевого органу ОСОБА_46 в тіло потерпілої, то суд вважає такі обставини доведеними з огляду на послідовні покази як самої потерпілої так і свідків, які першими отримали повідомлення про зґвалтування від потерпілої, надали питну воду для усунення невідомої потерпілій речовини з ротової порожнини та заспокоювали останню.
З приводу відсутності слідів крові на потерпілій чи її одягу від отриманої рани пальця ОСОБА_6 , то вказані обставини не спростовують версію сторони обвинувачення щодо факту зґвалтування потерпілої. Крім цього, наявність відповідної рани із кровотворенням саме на момент відповідної події судом не встановлено. 
ІV. Оцінка доводів сторони захисту щодо недопустимості доказів. 
Так, сторона захисту вказує на недопустимість деяких доказів, зокрема: скріншоту листування в додатку «Телеграм» влаштованому на мобільному телефоні, марки «Xiomi Hyper OS Readme 12-C», Model-22126 RN91Y з відповідними ІМЕІ, що належить потерпілій ОСОБА_9 , яка (переписка) відбувалась у період з 26.03.2025 – 27.03.2025 роки між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , висновку експерта № 20 від 02.04.2025 року проведеного судово-медичним експертом Баштанського міжрайонного відділення філії № 1 МОБ СМЕ, протоколу відібрання зразків для експертного дослідження від 27.03.2025 року про відібрання у ОСОБА_6 мазку з порожнини рота, мазку з головки статевого члена, мазку вічка сечівника та відбитку голівки статевого члена. 
За змістом ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
У відповідності до ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
З огляду на ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння: 1) здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; 2) отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження; 3) порушення права особи на захист; 4) отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права; 5) порушення права на перехресний допит . 
Недопустимими є також докази, що були отримані: 1) з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні; 2) після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень; 3) під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи у зв`язку з недопущенням адвоката до цієї слідчої (розшукової) дії. Факт недопущення до участі в обшуку адвокат зобов`язаний довести в суді під час судового провадження; 4) під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи, якщо така ухвала винесена слідчим суддею без проведення повної технічної фіксації засідання.
Докази, передбачені цією статтею, повинні визнаватися судом недопустимими під час будь-якого судового розгляду, крім розгляду, якщо вирішується питання про відповідальність за вчинення зазначеного істотного порушення прав та свобод людини, внаслідок якого такі відомості були отримані.
У постанові Верховного Суду від 07.06.2018 року у справі № 718/1497/16-к зазначено, що ст. 89 КПК України делегує суду повноваження самостійно вирішувати питання допустимості доказів, виходячи з конкретних обставин справи. Отже, допустимість доказів не зводиться до формального контролю, а передбачає оціночну діяльність суду. 
Згідно з постановою Верховного Суду від 11.02.2020 року у справі № 761/33311/15-к сформульовано класичні критерії допустимості доказів: законність джерела; законність способу отримання; належне процесуальне оформлення перебігу та результатів слідчої дії. При цьому суд наголошує, що порушення будь-якого з цих критеріїв саме по собі ще не завжди означає недопустимість, якщо такі порушення не призвели до істотного обмеження прав людини.
У постанові Верховного Суду від 25.09.2018 року у справі № 210/4412/15-к підкреслено, що, визнаючи доказ недопустимим, суд зобов`язаний: вказати конкретну норму КПК, яку порушено; оцінити наслідки порушення; встановити, чи могли ці наслідки бути усунуті.
При цьому, у постанові верховного Суду від 05.08.2020 року у справі № 334/5670/18 зазначено, що суд має дослідити, чи є порушення незворотними, та чи породжують вони сумніви в достовірності фактичних даних.
Посилаючись на недопустимість скріншоту листування в додатку «Телеграм» влаштованому на мобільному телефоні, марки «Xiomi Hyper OS Readme 12-C», Model-22126 RN91Y з відповідними ІМЕІ, що належить потерпілій ОСОБА_9 , яка (переписка) відбувалась у період з 26.03.2025 – 27.03.2025 роки між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , сторона захисту вказує на отримання доказу неналежним суб`єктом, що має проводити процесуальну дію, а саме, надання доказу матір`ю потерпілої. При цьому, сторона захисту вказує, на отримання доказу внаслідок істотного порушення прав і свобод людини через втручання у таємницю листування, що передбачає проведення негласних слідчих дій. 
З даними твердженнями суд не погоджується з огляду на наступне.
Так, у постанові Верховного Суду від 03.10.2023 року зазначено, що КПК не вимагає від слідчого здійснювати збирання доказів виключно шляхом отримання тимчасового доступу до них. У разі, коли особа, в розпорядженні якої знаходяться речі, документи та інші матеріали, які мають доказове значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, висловлюючи своє волевиявлення, добровільно надає їх слідчому, це не свідчить про здобуття таких доказів органом досудового розслідування у позапроцесуальний спосіб і не є підставою для визнання їх недопустимими. 
У свою чергу, у постанові від 21.11.2022 року Верховний Суд зазначив, що таємниця виключається, якщо абонент (учасник) спілкування не бажає її зберігати і добровільно розкриває, зокрема, перед державними органами. За таких обставин не відбувається втручання у спілкування, а відбувається фіксація добровільно розкритої інформації, яка втрачає статус таємниці й набуває статусу відкритості. 
Крім цього, у постанові від 09.04.2020 року Верховним Судом зроблено висновок, що сутність такої негласної слідчої (розшукової) дії, як доступ до зняття інформації з електронних інформаційних систем полягає у здійсненні на підставі ухвали слідчого судді пошуку, виявлення і фіксації відомостей, що містяться в електронній інформаційній системі або її частин, доступ до яких обмежений власником, володільцем або утримувачем системи розміщенням її у публічно недоступному місці, житлі чи іншому володінні особи або логічним захистом доступу, а також отримання таких відомостей без відома її власника, володільця або утримувача.
Відповідно до наведеного, суд вважає, що за наявності добровільної волі ОСОБА_4 надати її переписку із донькою – потерпілою ОСОБА_9 , інформація щодо їх листування не може вважатися таємною та до неї вважається відсутнім обмежений доступ після добровільного відкриття цієї інформації органу досудового розслідування.
Сам по собі факт відсутності складеного слідчим протоколу огляду отриманої інформації не впливає на законність джерела походження такого доказу як скріншот листування та на законність способу його отримання, не призводить до істотного обмеження прав людини чи права на захист.
З огляду на наведене, суд не вбачає підстав для визнання такого доказу недопустимим.
Щодо висновку експерта № 20 від 02.04.2025 року проведеного судово-медичним експертом Баштанського міжрайонного відділення філії № 1 МОБ СМЕ та протоколу відібрання зразків для експертного дослідження від 27.03.2025 року про відібрання у ОСОБА_6 мазку з порожнини рота, мазку з головки статевого члена, мазку вічка сечівника та відбитку голівки статевого члена, то суд зауважує наступне, то суд зауважує наступне.
У пред`явленому ОСОБА_6 обвинуваченні, стороною обвинувачення було надано ряд доказів, які на думку прокурора прямо чи опосередковано доводять обвинувачення. Між тим, суд керуючись ст. 94 КПК України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку про доведеність обвинувачення спираючись на сукупність доказів та встановлених обставин, які наведено у вироку вище.
Між тим, дійшовши висновку про винуватість ОСОБА_6 судом не було враховано певні докази, зокрема, висновок суду не побудований на відомостях та інформації, викладених у висновку експерта № 20 від 02.04.2025 року проведеного судово-медичним експертом Баштанського міжрайонного відділення філії № 1 МОБ СМЕ та протоколі відібрання зразків для експертного дослідження від 27.03.2025 року. Тобто, в основу вироку не покладаються наведені докази, які сторона захисту вважає очевидно недопустимими.
За змістом ч. 2 ст. 86 КПК України недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Як вбачається з рішення ЄСПЛ від 20.05.2010 року у справі «Baranand Hun v.Turkey», завданням Суду не є визначити, в принципі, чи є конкретний тип доказу, наприклад, доказ отриманий незаконно з точки зору національного законодавства, допустимим, а дійти висновку, чи є заявник винним, чи ні.
Отже, практична необхідність встановлення недопустимості доказу виникає для унеможливлення використання недопустимого доказу при прийнятті рішення судом. Оскільки за результатами судового розгляду, судом зроблено висновки на підставі іншої сукупності доказів та обставин, суд не вбачає підстав для визнання висновку експерта № 20 від 02.04.2025 року та протоколу відібрання зразків для експертного дослідження від 27.03.2025 року недопустимими доказами.
V. Частина статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_6 .
Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Стандарт доведення поза розумним сумнівом - означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.
Аналізуючи надані сторонами кримінального провадження докази в їх сукупності, суд вважає, що вони є достовірними, допустимими, узгоджуються між собою та в повній мірі доводять вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні.
Також, Верховний Суд у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що чинний КПК України не містить заборони щодо встановлення тих чи інших обставин чи елементів складу злочину на підставі сукупності непрямих доказів (стосовно цього елемента доказування), які хоча й безпосередньо не вказують на відповідну обставину чи елемент складу злочину, але підтверджують її поза розумним сумнівом на основі логічного аналізу їх сукупності та взаємозв`язку.
Доказування досить часто ґрунтується не на основі одного чи кількох прямих доказів, а на аналізі саме сукупності всіх доказів, які вказують на характер дій обвинуваченого, спосіб вчинення суспільно небезпечного діяння, обстановку, в якій діяла відповідна особа, тощо, на підставі чого й здійснюється висновок про доведеність поза розумним сумнівом або недоведеність (згідно із цим стандартом доказування) винуватості особи (постанови Верховного Суду від 07.12.2020 року у справі №728/578/19; від 20.10.2021 року у справі № 759/14119/17).
При кваліфікації дій обвинуваченого суд ураховує, що Верховний Суд у постанові від 05.04.2018 року у справі №658/1658/16-к зазначає, що кваліфікація злочину - кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому КК України, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння.
За своєю суттю і змістом кваліфікація злочинів завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення і доказування кримінально-процесуальними і криміналістичними засобами двох надзвичайно важливих обставин: 1) факту вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК України.
За змістом статті 152 КК України зґвалтуванням слід розуміти дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним, анальним або оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій або будь-якого іншого предмета всупереч або з ігноруванням волі потерпілої особи із застосуванням фізичного насильства, погрози його застосування або з використанням безпорадного стану потерпілої особи.
Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти статевої свободи та недоторканості особи» від 30.05.2008 року №5, під фізичним насильством, передбаченим диспозицією ст. 152 КК України, слід вважати умисний зовнішній негативний вплив на організм потерпілої особи або на її фізичну свободу, вчинений з метою подолання чи попередження опору потерпілої особи або приведення її у безпорадний стан. Стан потерпілої особи слід визнавати безпорадним, коли вона, зокрема, внаслідок малолітнього віку, не могла розуміти характеру та значення вчинюваних з нею дій або не могла чинити опір. Зґвалтування, згідно п. 13 цієї ж Постанови, вважається закінченим злочином з моменту початку статевих зносин.
Відповідно до ст. 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 2 ст. 8 КПК України суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У справі «М.С. проти Болгарії» (скарга №39272/98, рішення від 4.12.2003 року) суд визначив, що держава має позитивні зобов`язання відповідно до статті 3 та 8 Європейської конвенції з захисту прав людини і основних свобод, які передбачають наявність покарання та ефективне розслідування здійснення будь-яких сексуальних контактів без згоди потерпілої. В судовому рішенні зазначено, що визначення зґвалтування, як злочину який здійснюється з застосуванням фізичної сили або інших погроз не відповідає Конвенції. 
Відповідно до цього рішення зґвалтуванням є будь-який сексуальний контакт без волі потерпілої незалежно від інших умов.
Конвенція ООН про права дитини від 20.11.1989 року ратифікована Постановою ВР №789-XII від 27.02.1991 року, встановлює що дитина, внаслідок її фізичної і розумової незрілості, потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження.
Відповідно до ст. ст. 17, 19 зазначеної Конвенції жодна дитина не може бути об`єктом незаконного посягання на її честь і гідність; держава вживає всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації.
Статтею 34 цієї Конвенції встановлено, що держава зобов`язана захищати дитину від усіх форм сексуальної експлуатації та сексуальних розбещень.
Законодавець забезпечує охорону та недоторканість статевої свободи особі, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її статі.
Частина 3 ст. 152 КК України визначає, що зґвалтування неповнолітньої особи карається позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років.
На момент вчинення кримінального правопорушення, потерпілій ОСОБА_9 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 , було повних 14 років, тобто вона не досягла повноліття.
Суд, вважає, що наявні у справі докази повністю і детально між собою узгоджуються, доповнюють один одного, викривають обвинуваченого у скоєнні інкримінованого злочину. Суд критично відноситься до показань обвинуваченого, так як вбачає, що показання у його невинуватості за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, висловлені з метою перешкодити встановленню істини у справі, уникнути кримінальної відповідальності та покарання за вчинений злочин, оскільки ОСОБА_6 розуміє тяжкість скоєного та усвідомлює, яке може понести покарання за вчинене. 
Таким чином, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_6 дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним проникненням в тіло іншої особи (потерпілої ОСОБА_9 ) з використанням геніталій (згвалтування), вчинених щодо неповнолітньої особи та кваліфікує дії обвинуваченого з ч. 3 ст. 152 КК України.
VІ. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання, мотиви суду при призначенні покарання.
Обставини, які б, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшували покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
Обставини, які б, відповідно до ст.67 КК України, обтяжували покарання обвинуваченому, судом не встановлені.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.
Конституційний Суд України у Рішенні від 02.11.2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. 
Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України».
Статтею 50 КК України встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ст.65 КК України - особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети та принципів справедливості і індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.
Враховуючи суспільну небезпечність та ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, передбаченого ч.3 ст.152 КК України, який згідно ст.12 КК України, є особливо тяжким злочином, обставини його вчинення, зокрема те, що злочин вчинений проти статевої свободи та статевої недоторканості неповнолітньої (малолітньої) особи, що в майбутньому може негативно вплинути на психоемоційний стан дитини, а також особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який неодноразово судимий, що вбачається з Вимоги про судимість (а.с. 244,-247, Т.3), за місцем проживання відсутні компрометуючі відносно нього матеріали, що вбачається з листа Казанківської селищної ради від 28.03.2025 року № 02.03-7/3/2/1058 (а.с. 248, Т.3), є військовослужбовцем, який згідно довідки – доповіді б/д та б/н та службової характеристики від 10.05.2025 року (а.с. 249-250, Т.3, а.с. 39, Т.4) характеризується негативно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, що вбачається з листа КНП КБЛ Казанківської селищної ради від 28.03.2025 року № 01-13/157 та листа КНП БЦРЛ Березнегуватської селищної ради від 11.04.2025 року № 279/01-16 (а.с. 1, 34, Т.4), суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, що є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
VІІ. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.
Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, скасувавши арешт майна, накладений ухвалами слідчого судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 31.03.2025 року, відповідно до вимог ч. 4 ст. 174, п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України.
Визначаючи відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує практику Європейського суду з прав людини, викладену зокрема в п.п. 46, 47 Рішення по справі «Руслан Яковенко проти України» (заява №5425/11, статус остаточного 04.09.2015 року), згідно якої відлік строку відбування покарання особою, засудженою судом першої інстанції, тоді як вирок не набрав законної сили, розпочинається після ухвалення вироку, адже особа вважається такою, що засуджена компетентним судом, а попереднє ув`язнення у розумінні положень Конвенції закінчується зі встановленням вини та призначенням покарання судом першої інстанції.
Водночас, відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, необхідно зарахувати у строк покарання ОСОБА_6 строк його попереднього ув`язнення (тримання під вартою) по даному кримінальному провадженню з 27.03.2025 року.
Враховуючи положення ч.4 ст.374 КПК України,з метою забезпечення виконання вироку, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили залишити без змін запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою.
Крім того, згідно п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України слід включити інформацію про обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи до Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи (ЄРЗСН).
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні складають 262 471,65 грн за проведені експертизи, які слід покласти на обвинуваченого в порядку ст. 124 КПК України, оскільки судом було ухвалено обвинувальний вирок.
В кримінальному провадженні цивільний позов було повернуто потерпілій та іншого цивільного позову не заявлено.
Керуючись ст.ст.369-371, ст.ст.373-376 КПК України, суд
У х в а л и в:
ОСОБА_6 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту його затримання, тобто з 27 березня 2025 року.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_6 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення (перебування під вартою) з 27 березня 2025 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно засудженого ОСОБА_6 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком законної сили, - залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_6 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати у загальному розмірі 262 471,65 грн на проведення експертиз, а саме: 
- за проведення судової молекулярно – генетичної експертизи № СЕ-19/115-25/5272-БД від 01.05.2025 року у розмірі 19 232,20 грн; 
- за проведення судової молекулярно – генетичної експертизи № СЕ-19/115-25/5274-БД від 02.05.2025 року у розмірі 25 542,04 грн; 
- за проведення судової молекулярно – генетичної експертизи № СЕ-19/115-25/5299-БД від 07.05.2025 року у розмірі 12 819,35 грн; 
- за проведення судової молекулярно – генетичної експертизи № СЕ-19/115-25/5696-БД від 02.05.2025 року у розмірі 16 579,20 грн; 
- за проведення судової молекулярно – генетичної експертизи № СЕ-19/115-25/5275-БД від 07.05.2025 року у розмірі 24 247,35 грн; 
- за проведення судової молекулярно – генетичної експертизи № СЕ-19/115-25/5298-БД від 06.05.2025 року у розмірі 33 252,54 грн; 
- за проведення судової молекулярно – генетичної експертизи № СЕ-19/115-25/5282-БД від 02.05.2025 року у розмірі 26 344,76 грн; 
- за проведення судової молекулярно – генетичної експертизи № СЕ-19/115-25/5276-БД від 06.05.2025 року у розмірі 25 582,83 грн; 
- за проведення судової молекулярно – генетичної експертизи № СЕ-19/115-25/5297-БД від 06.05.2025 року у розмірі 23 216,52 грн; 
- за проведення судової молекулярно – генетичної експертизи № СЕ-19/115-25/5273-БД від 05.05.2025 року у розмірі 15 107,67 грн; 
- за проведення судової молекулярно – генетичної експертизи № СЕ-19/115-25/5489-БД від 02.05.2025 року у розмірі 17 156,96 грн;
- за проведення судової молекулярно – генетичної експертизи № СЕ-19/115-25/5283-БД від 05.05.2025 року у розмірі 23 389,93 грн. 
Арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 31 березня 2025 року у справі № 481/468/25 у вигляді заборони користування, розпорядження майном, яке було вилучене 27.03.2025 року в ході огляду автомобіля, марки «Volkswagen», з державним номером НОМЕР_2 , який перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_6 , а саме: два напольних коврика із задньої частини салону із нашаруванням слідів біологічного походження; фрагмент волосся жіночого фарбованого із заднього сидіння; змив слідів біологічного походження із заднього пасажирського сидіння; змив слідів біологічного походження із задньої частини підголовника водійського сидіння; змив з керма зі слідами нашарування РБК, - скасувати.
Арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 31.03.2025 року у справі № 481/468/25 у вигляді заборони користування, розпорядження майном, яке 27.03.2025 року вилучено в ході особистого обшуку ОСОБА_6 під час його затримання, а саме: шкарпетки, чорного кольору; труси чорного кольору у клітинку білого кольору; пара берців зеленого кольору; футболка чорного кольору з написом «PUMA»; светр чорного кольору з написом «carpediem» із рукавами темно-зеленого кольору; куртка комуфляжна; спортивні штани чорного кольору, - скасувати.
Речові докази: фрагмент волосся жіночого фарбованого із заднього сидіння; змив слідів біологічного походження із заднього пасажирського сидіння; змив слідів біологічного походження із задньої частини підголовника водійського сидіння; змив з керма зі слідами нашарування РБК; мазок з порожнини рота на два скла, які відібрано 27.03.2025 року у затриманого ОСОБА_6 ; зразки букального епітелію підозрюваного ОСОБА_6 ; зразки букального епітелію потерпілої ОСОБА_9 ; мазки з порожнини роту на 2 скла потерпілої ОСОБА_9 ; зрізи нігтьових пластин з правої та лівої рук підозрюваного ОСОБА_6 ; мазок голівки статевого члена на два скла, мазок вічка сечівника на два скла та відбиток голівки статевого члена на два скла; зразки крові потерпілої ОСОБА_9 ; мазки з передвірря піхви, зразки волосся з голови потерпілої ОСОБА_9 , - знищити.
Речові докази: два напольних коврика із задньої частини салону із нашаруванням слідів біологічного походження; шкарпетки, чорного кольору; труси чорного кольору у клітинку білого кольору; пара берців зеленого кольору; футболка чорного кольору з написом «PUMA»; светр чорного кольору з написом «carpediem» із рукавами темно-зеленого кольору; куртка комуфляжна; спортивні штани чорного кольору; светр потерпілої ОСОБА_9 , в який вона була одягнена 26.03.2025 року; штани, в кількості одна одиниця, потерпілої ОСОБА_9 , в які вона була одягнена 26.03.2025 року, - повернути власникам.
Внести інформацію про  ОСОБА_6 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: с. Миколаївка, Казанківської територіальної громади, Миколаївської області та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого за ч. 3 ст.152 КК України до Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для засудженого ОСОБА_6 , який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. 
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, а учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя