Справа № 465/11117/25 
Провадження 2/465/363/26 

РІШЕННЯ
Іменем України
15.06.2026 року         м. Львів

Франківський районний суд м.Львова в складі головуючої судді Кушнір Б.Б., за участю секретаря судових засідань Балаболки В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

До Франківського районного суду м.Львова надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 02.03.2025 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС", Код ЄДРПОУ: 38548598 і фізичною особою, якою є ОСОБА_1 за допомогою Веб-сайту (navse.in.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1520-1588.
Цей кредитний договір разом із Правилами відкриття кредитної лінії, паспортом споживчого кредиту, таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором відповідно до методики Національного банку України складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений.
Кредитний договір укладено в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію».
Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору, що підтверджується довідкою про перерахування коштів та довідкою про перерахування коштів від фінансово-розрахункової установи. Вказані дії були вчиненні позивачем через партнера АТ КБ «Приватбанк».
Відповідач порушив умови договору та не повернув в повному обсязі кредит, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем навіть після спливу строку, встановленого в кредитному договорі.
Станом на 21.10.2025 року загальний розмір заборгованості Відповідача за Кредитним договором становить 38 595,85 гривень, а саме: заборгованість за кредитом - 12 283,32 гривень; заборгованість за нарахованими процентами - 19 112,53 гривень; заборгованість за процентами річних на підставі ст 625 ЦК - 7 200,00 гривень.
У зв`язку із вище наведеним просить суд стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №1520-1588 від 02.03.2025 в розмірі 38 595, 85 гривень.
Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 20.01.2026 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті справи.
13.02.2026 через підсистему «Електронний суд» відповідач ОСОБА_1 подав відзив на позовну заяву, де просить відмовити ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором. Мотивуючи це тим, що відповідач не укладав кредитного договору, не погоджував процентну ставку та неустойку. Також зазначає, що невідомо, кому належить карткові рахунки, на які переказано дані кошти, оскільки долучений до позову лист не містить ідентифікуючих даних про відповідача. Вважає, що суд позбавлений можливості ідентифікувати належність електронного платіжного засобу відповідачу, оскільки повна інформація щодо номеру банківської картки або ж номеру банківського рахунку відповідача у кредитному договорі відсутня. Самої лише вказівки в листі на перерахування коштів на неповний номер електронного платіжного засобу недостатньо для визнання доведеним факту перерахування відповідачеві коштів за кредитним договором. Відтак, інформаційна довідка не є первинним або платіжним документом, що підтверджує переказ коштів, а тому є неналежним та недопустимим доказом.
24.02.2026 через підсистему «Електронний суд» представник позивача - Мельник В.С. подала додаткові пояснення, в яких вказує, шо відповідач попередньо ознайомився з Договором, Правилами надання споживчих кредитів та Таблицями обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором №1520-1588 відповідно до Методики Національного банку України, що є графіком платежів за Договором, які складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови. Також вказує, що для підписання кредитного договору №1520-1588 від 02.03.2025 відповідачу було надано одноразовий ідентифікатор А0366. Таким чином, як зазначено вище, один з дозволених Законом підписів було використано при укладенні кредитного договору №1520-1588 від 02.03.2025 між Позивачем та Відповідачем. У зв`язку з вищенаведеним, вказує, що Відповідач підписав кредитний договір № 1520-1588 від 02.03.2025 року відповідно до розділу 13 Договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором A0366, а Позивач засвідчив кваліфікованою електронною печаткою із позначкою часу. Окрім цього, вказує що відповідачем вносилися кошти на погашення заборгованості зокрема:
15.03.2025 року - Відповідачем було внесено кошти на погашення заборгованості у розмірі 3038.58 гривень;
29.03.2025 року - Відповідачем було внесено кошти на погашення заборгованості у розмірі 3038.58 гривень;
12.04.2025 року - Відповідачем було внесено кошти на погашення заборгованості у розмірі 3038.58 гривень;
26.04.2025 року - Відповідачем було внесено кошти на погашення заборгованості у розмірі 3038.58 гривень;
10.05.2025 року - Відповідачем було внесено кошти на погашення заборгованості у розмірі 1547.56 гривень;
24.05.2025 року - Відповідачем було внесено кошти на погашення заборгованості у розмірі 736.70 гривень. 
За період з 25.05.2025 року по 20.10.2025 року (включно) було застосовано Стандартну процентну ставку у розмірі 1,00 % у зв`язку із наявністю простроченої заборгованості.
Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 26.03.2026 витребувано у Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» докази отримання відповідачем кредиту.
23.04.2026 на виконання ухвали Франківського районного суду м. Львова від 26.03.2026 надійшли витребувані документи.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив не надав.
Відповідно до положення ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Представник позивача в судове засідання не з`явився. При подані позовної заяви просив проводити розгляд справ без його участі.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ст. 1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно зі ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Суд встановив, що 02.03.2025 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" і фізичною особою, якою є ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 за допомогою Веб-сайту (navse.in.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1520-1588.
Вказаний договір підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А0366. 
Договір містить номер особистого електронного платіжного засобу відповідача: НОМЕР_6, а також електронну адресу: pelepeiandrey@gmail.com.
Відповідно до п. 12.1 кредитного договору, цей договір та Правила відкриття кредитної лінії разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови договору та надання кредиту. Укладаючи цей договір, позичальник підтверджує, що попередньо ознайомився з Правилами на веб-сайті кредитодавця, повністю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватись договору, а тому добровільно та свідомо укладає договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним.
Згідно з п. 2.1, 2.2 договору, кредитодавець відкриває для позичальника кредитну лінію шляхом надання позичальнику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому договором.
Згідно з п. 4.1 загальний розмір кредиту становить 14 400.00 гривень.
Дата надання/видачі кредиту 02/03/2025 (п.4.1 договору).
Строк кредитування, тобто, строк на який надається Кредит Позичальнику: 300 календарних днів з моменту перерахування Кредиту Позичальнику (далі Строк кредитування). Дата повернення (виплати) кредиту 26.12.2025 року (п.4.10 договору).
Також договором визначено відсотки за користування кредитом складає 1% в день від суми неповернутого кредиту (стандартна).
Згідно з Правилами, кредитодавець одразу після укладення договору сторонами надає кредит шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на поточний (картковий рахунок) з використання реквізитів платіжної картки. Вказані Правила відкриття кредитної лінії та Паспорт споживчого кредиту підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором. У зазначених документах містяться відомості про тип кредиту, суму кредиту, строк надання кредиту та спосіб надання кредиту, розмір процентної ставки, порядок користування та повернення кредиту, відповідальність за порушення умов кредитного договору тощо.
Тобто, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі.
До позовної заяви додано таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором № 1520-1588 від 02.03.2025 (Графік платежів за Договором) відповідно до Методики Національного банку України, паспорт споживчого кредиту, інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит.
Факт надання відповідачу кредиту в сумі 14 400 грн. підтверджується квитанцією EasyPay відповідно до кредитного договору №1520-1588 , згідно із якою вказану суму перераховано 02.03.2025 на картковий рахунок НОМЕР_2 , id платежу 1566800932.
Також позивач додав довідку за підписом директора товариства про перерахування суми кредиту у розмірі 14 400 грн. ОСОБА_1 через платіжну систему EasyPay. Вказаний переказ здійснено 03.02.2025 за кредитним договором № 1520-1588 від 02.03.2025.
Згідно відповіді АТ КБ «ПриватБанк», на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ), по вказаному рахунку за період НОМЕР_5 було зарахування коштів на суму 14 400UAН. До вказаної довідки АТ "Приватбанк" долучено виписку по рахунку ОСОБА_1 , з якого вбачається, що 02.03.2025 відбулось зарахування коштів в розмірі 14 400гривень.
Усвідомлюючи виникнення фінансових зобов`язань перед Позивачем, Відповідач здійснив часткову оплату в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №1520-1588, 15.03.2025 року - Відповідачем було внесено кошти на погашення заборгованості у розмірі 3038.58 гривень; 29.03.2025 року - у розмірі 3038.58 гривень; 12.04.2025 року - у розмірі 3038.58 гривень; 26.04.2025 року - у розмірі 3038.58 гривень; 10.05.2025 року - у розмірі 1547.56 гривень; 24.05.2025 року - у розмірі 736.70 гривень, які зараховані позивачем як оплата по відсотках та тіду кредиту. 
Відповідно до розрахунку заборгованості за Кредитним договором №1520-1588 від 02.03.2025, станом на 21.10.2025 сума заборгованості відповідача становить 38 595,85 гривень, а саме: основний борг 12 283,32 гривень, прострочена заборгованість за нарахованими процентами 19 112,53 гривень (обчислених у розмірі 1% в день за період 25.05.2025-21.10.2025), заборгованість по процентам річних на підставі ст. 625 ЦК України 7200 гривень (обчислених у розмірі 1% в день за період 25.05.2025-22.07.2025).
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 31.10.2018 у справі №202/4494/16-ц зробила висновок, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Подібні правові висновки викладено також в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 року у справі №912/1120/16, рішенні Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 р. у справі №444/9519/12.
Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ст. 1050 ЦК України. Відтак, позивач здійснив нарахування відсотків правомірно в межах строку кредитування, згідно п.4.10. договору.
Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що кредитний договір №1469-4068 від 08.11.2024 укладений у спосіб, визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».
Наведені обставини свідчать про те, що між сторонами у цій справі виникли договірні зобов`язання, які випливають з кредитного договору, ними дотримано письмову форму укладення кредитного договору, цей договір є укладеним відповідно до вимог ст. ст. 639, 1054 ЦК України, оскільки передача грошей відбулася і сторонами кредитного договору було досягнуто згоди відносно всіх його істотних умов. Окрім того, відповідачем частково сплачувався кредит в сумі 14 438,58гривень.
Такі ж висновки викладені у постанові Верховного Суду від 23.03.2020 року у справі №404/502/18 (провадження № 61-8449св19), від 09.09.2020 року у справі №732/670/19 (провадження № 61-7203св20).
Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частиною 2 статті 77 ЦПК України, встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Отже, позивач довів наявність заборгованості відповідача в частині заборгованості по тілу кредиту та заборгованості по відсотках. В порушення вимог закону та умов договору, відповідач зобов`язання за договором не виконав, у зв`язку з чим утворилася заборгованість.
Тому надавши оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку, що на користь позивача належить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом у розмірі 31 395, 85 гривень, яка утворилася у зв`язку з порушенням зобов`язань з боку відповідача та складається із простроченої заборгованості за кредитом, простроченої заборгованості за нарахованими процентами за користування кредитом.
Відповідачем відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, не надано суду жодного належного та допустимого доказу на спростування доводів позивача щодо нарахованих сум.
Отже, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 31 395,85 грн. є цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Натомість суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за відсотками річних відповідно до ст. 625 ЦК України в сумі 7 200,00 грн, оскільки відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеною статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. За таких обставин позовні вимоги у цій частині не підлягають до задоволення.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Частиною 1 статті 131 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Отже, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 1970,50 гривень.
Керуючись ст.ст. 81, 141, 259, 263, 264, 265, 274-279, 352, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №1520-1588 від 02.03.2025 у розмірі 31 395 (тридцять одну тисяу триста дев`яносто шість) гривні 85 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» суму плаченого судового збору у розмірі 1 970 (одну тисячу дев`ятсот сімдесят одину) грн. 50 копійки.
В решті позову - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Сторони у справі:
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», код ЄДРПОУ 38548598, 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 407.
Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Частинами 4, 5 ст.268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 15.06.2026.

Суддя Кушнір Б.Б.