Справа № 450/430/25  Провадження № 2/450/100/26 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" лютого 2026 р.  Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого – судді Данилів Є.О.
при секретарі Хохолик О.І.
з участю: представника позивача Карп Х.І., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАРКТУР»
про (предмет позову):
стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАРКТУР» на користь ОСОБА_1 суму моральної шкоди в розмірі 50 000, 00 гривень
встановив:
підстава позову: Позивач звернулася з позовом до відповідача про захист прав споживача та стягнення боргу і моральної шкоди. В позові зазначила, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відпочивала в туристичному комплексі «Буковель». Послуги з організації відпочинку в туристичному комплексі «Буковель» надаються туристичним оператором - Товариством з обмеженою відповідальністю «ПАРКТУР». Серед зимових розваг, які пропонуються ТК «Буковель» мною обрано користування оглядовим витягом. З цією метою, мною було придбано квиток вартістю 350 грн. Підіймаючись на підйомнику № 2 на мене з механізму підйомника почала литись речовина схожа на мазуту, якою було забруднено мій одяг, а саме зимовий пуховий плащ, про що нею подано заяву в адміністрацію ТК «БУКОВЕЛЬ». Повідомлення про необхідність використання дощовика вже після надання послуги користування витягом та вже після того як мій одяг було забруднено, за результатами розгляду мого звернення, не відповідає вимогам частини 1 ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки інформація про послугу має бути надана споживачеві до її придбання. При цьому, така інформація має доступною, достатньою та своєчасною, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Також, слід зазначити, що надання відповідачем послуг з користування оглядовим витягом, з якого капає рідина, яка забруднює одяг споживача є реалізацією відповідачем продукції з дефектом (недоліком), оскільки завдає шкоду майну споживача. З метою усунення забруднення одяг було передано в хімчистку. Дане забруднення хімчисткою в повному обсязі не видалилось.
Забруднивши її верхній одяг, їй завдано моральної шкоди, а саме значного стресу та хвилювання, глибоких душевних страждань. Дана стресова ситуація негативно вплинула на стан мого психологічного здоров`я. Значного стресу та хвилювання зазнала з приводу заплямованого одягу, адже даний плащ був єдиним верхнім одягом на відпочинку. Відповідно відпочинок мій був повністю зіпсований, що завдало мені глибоких душевних страждань, а стресові ситуації негативно вплинули на стан мого психологічного здоров`я. Адже ходити в заплямованому одязі, який ще й може забруднити інших людей я не могла. Крім того користування витягами у брудному одязі заборонено, враховуючи п. 5.16. Правил. Також зазначаю, що забруднений плащ є новим (нещодавно купленим (13.09.2024 р.) та дуже цінним та дороговартісним (4800 євро) для мене, у зв`язку з чим я зазнала переживання та занепокоєння, чи відчистяться плями, чи буде придатне пальто для подальшого носіння. В результаті хімічного очищення в хімчистці плями які були нанесені з механізму підйомника повністю не вивелись. Жодних відшкодувань Відповідач позивачу не здійснив. Таким чином, враховуючи глибину її душевних страждань внаслідок забруднення відповідачем мого верхнього одягу, а саме зимового пухового плаща, та зіпсутого відпочинку, розмір заподіяної відповідачем моральної шкоди складає 50 000,00 (п`ятдесят тисяч гривень) 00 коп.
Представник відповідача подала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що позовні вимоги позивача не визнає. Вказала, що розмір моральної шкоди у даному спорі не підтверджений позивачкою жодними доказами, моральні страждання недоведені. В своїй позовній заяві, позивачка стверджує свою позицію щодо спричинення їй моральних страждань, а далі викладає виключно свої судження щодо завданої шкоди, в контексті «….відпочинок був зіпсований забрудненим одягом, що завдало мені глибоких душевних страждань...».
Разом з тим, позивачка не вказує як її психологічні страждання у виді заплямованого одягу обліковано у грошових одиницях, зокрема як Позивачка оцінює у грошовому еквіваленті свою моральну шкоду, розрахунок такої шкоди та як це порушує її права, причинно-наслідковий зв`язок із завданою шкодою та виною заподіювача такої шкоди. Окрім того, позивачкою не надано жодних доказів, які б підтверджували вищезазначені складові критерії для застосування такої міри відповідальності, які визначені у ст.23 ЦК України, зокрема, що підтверджують наявність такої шкоди, протиправність діяння відповідача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача шкоди та вини останнього в її заподіянні, отже розмір моральної шкоди, вимоги щодо стягнення моральної шкоди є необґрунтованими, безпідставними, недоказаними та такими, що не підлягають задоволенню.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві.
Заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов необхідно задоволити частково.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , 24.11.2024 року відпочивала в туристичному комплексі « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Послуги з організації відпочинку в туристичному комплексі «Буковель» надаються туристичним оператором - Товариством з обмеженою відповідальністю «ПАРКТУР».
Серед зимових розваг, які пропонуються ТК «Буковель» позивачем обрано користування оглядовим витягом. З цією метою, нею було придбано квиток вартістю 350 грн.
Підіймаючись на підйомнику № 2 на позивача з механізму підйомника почала литись речовина схожа на мазуту, якою було забруднено її одяг, а саме зимовий пуховий плащ, про що нею подано заяву в адміністрацію ТК «БУКОВЕЛЬ».
Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».
Пунктом 22 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів" визначено, що споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
В пункті 7 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів" визначено, договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном, розрахунковим документом, передбаченим Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", або іншими документами (далі - розрахунковий документ);
Таким чином, шляхом придбання квитка між Позивачем, як споживачем, та ТОВ «ПАРКТУР» як виконавцем було укладено усний договір про надання послуг з користування оглядовим витягом.
Відповідно до ст. 4 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на, зокрема необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця), на належну якість обслуговування.
Якщо для безпечного використання продукції, її зберігання, транспортування та утилізації необхідно додержуватися спеціальних правил, виробник (виконавець) зобов`язаний розробити такі правила та довести їх до продавця або споживача, а продавець - до споживача.
Відповідно до частини 1 статті 15 цього Закону споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги).
Згідно відповіді, отриманої від адміністрації ТК «Буковель», щоб запобігти забрудненню одягу, коли падає сніг або тане сніг, рекомендовано користуватися дощовиками, оскільки за таких погодних умов з підйомників може капати рідина.
Проте, ні Правилами користування витягами, які розміщені на сайті https://bukovel.com/infonnation/pravila-koristuvannia-vitiagami (надалі - Правила) не передбачено, ні шляхом встановлення відповідних інформаційних стендів на території ТК «Буковель», ні під час придбання квитка, ні в інший доступний спосіб, хоча б в усній формі персоналом ТК «Буковель» перед користування витягом, мене не було проінформовано як споживача про необхідність використання дощовика під час користування витягом.
Повідомлення про необхідність використання дощовика вже після надання послуги користування витягом та вже після того як мій одяг було забруднено, за результатами розгляду мого звернення, не відповідає вимогам частини 1 ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки інформація про послугу має бути надана споживачеві до її придбання. При цьому, така інформація має доступною, достатньою та своєчасною, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору.
Також, слід зазначити, що надання відповідачем послуг з користування оглядовим витягом, з якого капає рідина, яка забруднює одяг споживача є реалізацією відповідачем продукції з дефектом (недоліком), оскільки завдає шкоду майну споживача.
Також Відповідач у відзиві стверджує, що розмір моральної шкоди у даному спорі не підтверджений позивачкою жодними доказами, моральні страждання не доведені. Разом з тим, відповідач у відзиві стверджує, що Позивачем не вказано як її психологічні страждання у виді заплямованого одягу обліковано у грошових одиницях, зокрема як вона оцінює у грошовому еквіваленті свою моральну шкоду, розрахунок такої шкоди та як це порушує права Позивача, причинно-наслідковий зв`язок із завданою шкодою та виною заподіювача такої шкоди.
Відповідач вважає, що доказами, що підтверджують розмір моральної шкоди можуть слугувати дані, що підтверджують дійсність моральних страждань, їх тяжкість та зміну звичного способу життя потерпілого, це можуть бути висновок психолога або висновок судового експерта психолога, показання свідків, характеристика з місця роботи, виписки з лікарні, якщо потерпілий звертався по допомогу до лікаря невролога чи психіатра, рахунки від приватних психологів чи проходження спеціальних курсів реабілітації. Однак, саме за підсумками психологічного дослідження можна точно встановити, які саме моральні страждання (моральна шкода) є важкими, які можливі суми компенсації моральної шкоди будуть адекватні встановленого рівня моральних страждань.
Відповідач стверджує, що заява Позивача про неякісне надання послуг та заподіяння шкоди власності Позивача та відповідь на неї не є доказом того, що заява отримана безпосередньо відповідачем та на неї надано відповідь Відповідачем.
Після підйому на підйомнику де на Позивача з механізму підйомника лилася речовина схожа на мазут та було забруднено її одяг, а саме зимовий пуховий плащ, Позивач відразу пішла до адміністрації ТК «БУКОВЕЛЬ» та подала заяву в даній адміністрації за зразком та бланку який їй там надали. Відповідно на електронну пошту Позивача, яку вона вказала у заяві, прийшла відповідь від адміністрації ТК «БУКОВЕЛЬ».
Згідно інформації на сайті https://bukovel.com/ Товариство з обмеженою відповідальністю «ПАРКТУР» (78593, с. Поляниця, Яремчанська міська рада, Івано- Франківська обл. Ліцензія на туристичну діяльність, серія АЕ № 272883 від 06 листопада 2014р та / або інші туристичні оператори / туристичні агенти) є надавачем послуг.
Щодо Додатку №3 Копія квитка на користування витягом від 24.11.2024 р. Відповідач вважає, що даний додаток не має відношення до справи. Не погоджуюсь з даним твердженням, адже даний квиток є підтвердженням вчинення усного правочину згідно пункту 7 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів".
Платіжний документ (додаток №4 до позову) підтверджує факт купівлі (13.09.2024 р.) Позивачем зимового пухового плаща, тобто що плащ був новий та підтверджує його вартість (4800 євро), та те, що для Позивача цей товар є дороговартісним. Згідно чинного законодавства у фіскальному чеку не має обов`язкових реквізитів вказувати платника та одержувача коштів, тому Додаток №5 фіксує факт купівлі квитка (скіпаса) на користування витягом від 24.11.2024 р.
Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
У відповідності до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Відповідно до припису п. 2 ч. 2 ст. 23 Цивільного кодексу України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Так, згідно ч. 3 ст. 23 Цивільного Кодексу України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року (справа № 487/6970/20) зазначено, що Верховний Суд нагадує, що у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18) зроблено висновок, що «юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків. Тлумачення частини третьої статті 11 ЦК України свідчить, що правові норми самі по собі не можуть створювати суб`єктивних прав та обов`язків, оскільки необхідна наявність саме юридичного факту».
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).
Тлумачення вказаних норм свідчить, що: за загальним правилом підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі; зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди; у разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: (а) позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; (б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини; завдання моральної шкоди явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 жовтня 2020 року у справі № 372/2085/16-ц (провадження № 61-18385св19) зазначено, що: «під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Аналіз зазначених норм права дає можливість дійти висновку про те, що моральна шкода підлягає відшкодуванню за наявності у діях особи, яка заподіяла таку шкоду, складу цивільного правопорушення, елементами якого є заподіяна шкода, встановлення факту протиправної поведінки такої особи, наявності причинного зв`язку між ними та вини заподіювача шкоди».
Так, під час судового розгляду позивачем доведено наявність моральної шкоди та причинний зв`язок між протиправною поведінкою відповідача та її результатом - моральною шкодою.
В свою чергу, представником відповідача не доведено відсутність протиправності та вини відповідача у заподіянні шкоди.
Судом встановлено, що позивачці протиправними діями відповідача заподіяну моральну шкоду, яка полягає в тому, що забруднивши Позивачу верхній одяг речовиною схожою на мазут, Позивачу завдано душевних страждань, а саме значного стресу та хвилювання, адже даний плащ, що був єдиним верхнім одягом на відпочинку, заплямувався речовиною яка на вигляд і запах схожа на мазут. Дана стресова ситуація негативно вплинула на стан психологічного здоров`я Позивача. Факт скапування з підйомника на одяг Позивача речовини та як наслідок забруднення її зимового пухового плаща з механізму підйомника зафіксовано у відео.
Проходячи біля людей на дворі та в закладах громадського харчування Позивачу доводилось ввесь час бути дуже обережною, щоб не забруднити оточуючих речовиною схожою на мазуту, які не приховували свого невдоволення від перебування поряд з ними людини у забрудненому одязі, що викликало у Позивача негативні емоції. Відповідно відпочинок Позивача був повністю зіпсований, що завдало їй душевних страждань, дана стресова ситуація негативно вплинула на стан психологічного здоров`я Позивача. Адже ходити в заплямованому одязі, який ще й може забруднити інших людей, вона не могла.
Суд вважає, що Позивачем доведено обставини, де діями Відповідача їй була завдана моральна шкода, яка виразилась в душевних хвилюваннях і психологічних переживаннях, так як Позивачу був зіпсований відпочинок; дороговартісний новий зимовий пуховик світлого кольору був знищений речовиною схожою на мазут (не підлягає відновленню); іншого верхнього одягу у Позивача не було (враховуючи зимову, сніжну погоду), а в цьому забрудненому схожою на мазут речовиною пальті ходити було неможливо.
Таким чином, зібрані докази у справі дають підстави суду прийти до обґрунтованого висновку про наявність в діях відповідача, який заподіяв позивачу моральної шкоди, складу цивільного правопорушення, елементами якого є заподіяна позивачу моральна шкода, встановлений факт протиправності відповідача (порушення п. 4.2. Наказу Державної туристичної адміністрації України № 19 від 16 березня 2004 року «Про затвердження Правил користування готелями й аналогічними засобами розміщення та надання готельних послуг»), наявність причинного зв`язку між ними та вини відповідача у заподіянні моральної шкоди.
Отже, враховуючи вимоги розумності та справедливості, тривале неповернення під час воєнного стану грошових коштів позивачу, суд приходить до переконання про стягнення з відповідача на користь позивача відшкодування моральної шкоди в розмірі 5 000 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 1 частини 2 статті 141 КПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову – на відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 13, 77-81, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України,
ухвалив:
позовні вимоги ОСОБА_1 , - задоволити частково. 
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАРКТУР» на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 5 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.
В задоволенні позовних вимог в іншій їх частині, - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення суду складено 04.03.2026 року.
Учасники справи: 
ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ; Товариство з обмеженою відповідальністю «ПАРКТУР» ЄДРПОУ 3145510, м. Яремче, село Поляниця Івано-Франківська область.

Суддя	Є.  О.  Данилів